Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 1. [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач), в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 25000 гривень та судові витрати по справі в сумі 2408 гривень, які складаються зі сплати судового збору у сумі 908 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 гривень. 2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 липня 2020 року відповідач взяла в борг у позивача грошові кошти в розмірі 30000 гривень. На підтвердження отримання зазначених грошових коштів відповідач написав розписку, яка є підтвердженням укладення договору позики. Однак відповідач свої зобов`язання згідно договору та вказані в борговій розписці виконав частково повернувши позивачу до 01.08.2020 року лише 5000 гривень. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути грошові кошти, однак відповідач гроші не повертає. У розписці від 20.07.2020 року не зазначено строк повернення коштів отриманих відповідачем в борг, однак борг має бути повернутий у порядку та строки, що встановлено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, тобто протягом 30 днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, різновидом якої є подання кредитором до суду відповідного позову. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивач в прохальній частині позовної заяви просив про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. (а.с. 3) 5. Позивач у судове засідання не з`явився, але представником надано суду заяву про розгляду справи за його та позивача відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 55-56) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 липня 2021 року цивільну справу № 496/2953/21 передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. (а.с. 19) 7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 21 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху в зв`язку недодержанням вимог, встановлених ст. 175 ЦПК України. Окрім того, позивачу було надано строк для усунення недоліків. (а.с. 22-23) 8. 30 липня 2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви про стягнення заборгованості за договором позики. (а.с. 25) 9. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 12 серпня 2021 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 31-32) 10. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 11. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідно до ч. 3\~ст. 128 ЦПК України\~ шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень з повідомленням про вручення та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області, в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 12. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 13. Судом на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 14. Судом встановлено, що 20 липня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач дав в борг відповідачу грошові кошти, а відповідач, згідно розписки від 20 липня 2020 року, отримав від позивача грошові кошти у розмірі 20000,00 гривень. (а.с. 5) 15. Зі змісту розписки вбачається часткове погашення боргу, а саме повернення відповідачем 25.07.2020 року та 01.08.2020 року по 2500 гривень. (а.с. 5) 16. На час звернення до суду, сума боргу залишилась непогашеною оскільки доказів належного виконання відповідачем зобов`язань за договором матеріали справи не містять. 17. На підтвердження обґрунтованості позовної вимоги, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано копію договору про надання правової допомоги, укладеного 22 червня 2021 року між позивачем та адвокатом Стеценком Олегом Петровичем та копію акту виконаних робіт № 1/22.06.2021 від 25 червня 2021 року. (а.с. 6-7) 18. Відповідно до пп. 3.1. п. 3 Договору про надання правової допомоги, за надання передбаченої договором правової допомоги замовник сплачує виконавцю гонорар в сумі 15000 гривень. Дана сума є фіксованою та не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. 19. З копії акту виконаних робіт № 1/22.06.2021 від 25.06.2021 року вбачається, що на виконання умов договору про надання правової допомоги, який сторони уклали 22.06.2021 року, замовник приймає від виконавця роботу згідно переліку та оплачує її в повному розмірі на момент підписання акта виконаних робіт. Всього до сплати 1500 гривень. Виконавець своїм підписом свідчить про оплату замовником всієї суми наданих послуг, а замовник підтверджує факт оплати зазначеної грошової суми та відсутність будь яких претензій щодо наданих виконавцем послуг. (а.с. 7) V. Оцінка Суду. 20. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 21.Статтею 202\~ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 22. Відповідно до\~статті 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. 23. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 24. Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. 25. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язань (неналежне виконання). 26. Частиною 2 ст. 625 ЦК України закріплено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а саме - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 27. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 28. Відповідно до ст.\~1046\~Цивільного кодексу\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно-безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 29. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 30. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 статті 1049 ЦК України). 31. Відповідно до ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. 32. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. 33. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. 34. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. 35. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей\~1046,\~1047 ЦК України\~суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. За таких обставин, договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування. (Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 11 листопада 2015 року у справі за № 6-1967цс15, від 18 жовтня 2017 року у справі за № 6-1662цс17, від 13 грудня 2017 року у справі за № 6-996цс17, постанові Верховного Суду від 12 квітня 2018 року, справа № 359/1227/16-ц, провадження № 61-12412св18) 36. При цьому у розписці повинно бути зазначено, що грошові кошти передаються саме в якості позики з обов`язком наступного повернення. З розписки повинен вбачатися як сам факт отримання в борг, тобто із зобов`язанням повернення, певної грошової суми, так і дата її отримання. 37. Вказані правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 346/3978/15-ц, провадження № 61-910св18, від 16 серпня 2018 року, справа № 516/97/16-ц, провадження № 61-25512св18, від 21 березня 2018 року, справа № 757/27533/15-ц, провадження № 61-8055св18. 38. Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. 39. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у кредитора свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконано. 40. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 41. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 42. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. 43.\~Частиною 2\~ст.\~530\~ЦК України\~передбачено,якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 44. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 45. На підставі вище викладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що наявність оригіналу боргової розписки у кредитора та неявка відповідача у жодне з судових засідань по справі на вимогу суду (ч. 1 ст. 1049 ЦК України), є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 46. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 47. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 48. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року справа № 826/1216/16, від 12 вересня 2019 року справа № 9901/350/18. 49. Враховуючи, що представник позивача надав копію договору про надання правової допомоги від 22 червня 2021 року, копію акта виконаних робіт № 1/22.06.2021 від 25.06.2021 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 1500,00 гривень. 50. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 51. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції про сплату № 81932 від 26.06.2021 року (а.с. 4) позивачем було сплачено 908,00 гривень судового збору за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved