Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 17 липня 2023 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»), яка подана через систему «Електронний суд» представником - адвокатом Столітнім М.М., згідно якої 21 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту за умовами якого [PERSON] надано кредит у розмірі 13000,00 грн. строком на 30 днів - до 20 серпня 2021 року, процентна ставка - 1,90% в день. 20 серпня 2021 року [PERSON] свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, не уклав угоду щодо пролонгації строку дії договору, тому у відповідності до вимог договору такий було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів. 22 вересня 2021 року [PERSON] здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 50,00 грн., а надалі оплати за договором не здійснював. 03 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу за яким для позивача було відступлено право грошової вимоги за вказаним кредитним договором про що [PERSON] інформовано шляхом направлення повідомлення на електронну пошту. [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тому ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просить стягнути з нього заборгованість станом на дату звернення до суду у розмірі 42590,00 грн. (сума кредиту - 13000,00 грн., сума процентів за користування кредитом - 29590,00 грн.), інфляційні втрати - 13202,90 грн., три відсотки річних - 2100,33 грн., судові витрати: судовий збір - 2147,20 грн., витрати на правову допомогу - 10000,00 грн. ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 2. Представник позивача у поданих суду заявах просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. 3. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлений належним чином згідно з вимогами ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи у його відсутність, не подав ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 4. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. В силу ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Як встановлено у ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначено у ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 2). Законодавець у п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначив, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1). Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2). У ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. В силу ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 5. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Якщо позичальник у визначені кредитним договором порядку та строки поверне кредит і сплатить проценти, тобто здійснить належне виконання зобов`язання за договором, то це зобов`язання припиняється. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. У разі прострочення боржником грошового зобов`язання настають наслідки такого прострочення у виді нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних від простроченої суми. Ці нарахування входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. При цьому до нового кредитора переходять усі чинні права первісного кредитора. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором, у тому числі договору факторингу. 6. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. 7. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5); електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6); електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем (п. 7). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В силу ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 8. 21 липня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» (товариство) та [PERSON] (споживач) укладено Договір №4496258 про надання споживчого кредиту за змістом якого на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2). Сума кредиту (загальний розмір) складає 13000,00 грн. (п. 1.3). Строк кредиту - 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (п. 1.4). Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.5). Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день за визначених умов (п. 1.5.1). Знижена процентна ставка становить 1,615% в день за визначених умов (п. 1.5.2). Мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби (п. 1.6). Кредит надається без забезпечення у вигляді застави (п. 1.10). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] або іншої платіжної карти, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 договору (п. 2.4). Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п. 2.5). Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1). Строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою Споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2 (пп. 4.2.1-4.2.4) договору; або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) договору (п. 4.1). Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту (п. 4.3.1). Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп. 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача у порядку передбаченому п. 4.2. Договору (п. 4.3.2). Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача (п.п. 3 п. 5.1). Споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором (п.п. 1 п. 5.4). Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку, визначеного в п.п. 6.1.1 договору. Якщо відбулося продовження строку користування кредитом в порядку автопролонгації, повернення кредиту здійснюється не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту та відображається споживачу в особистому кабінеті, а сплата процентів, що нараховуються за день автопролонгації, здійснюється в день такої автопролонгації, крім випадку, визначеного в п.п. 6.1.1 договору (п. 6.1). У разі направлення споживачем коштів з метою повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом, в тому числі але не виключно, достроково або при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення. При цьому, якщо коштів, що направляються на повернення кредиту не достатньо для повної сплати процентів за його користування, то вважається, що строк сплати таких процентів настав і кошти в першу чергу направляються на повернення цих процентів, за урахуванням черговості передбаченої п. 6.3 цього договору (п. 6.1.1). Згідно п. 11 [PERSON] підписав вказаний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER], 21 липня 2021 року о 13 год. 59 хв. 11 с. 9. Інформація про умови кредитування у ТОВ «Авентус Україна» надана [PERSON] у вигляді паспорта споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). [PERSON] паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER], 21 липня 2021 року о 13 год. 59 хв. 11 с. 10. 03 травня 2022 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) укладено договір факторингу №03-05/2022 відповідно до якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1). 03 травня 2022 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) складено акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №03-05/2022 від 03 травня 2022 року згідно якого клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 5849, після чого, з урахуванням п. 1.2 договору факторингу від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від божників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з реєстру боржників, який є додатком №1 до договору факторингу №03-05/2022 від 03 травня 2022 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) набуло право вимоги до боржника ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) - [PERSON] (порядковий номер 2480) за кредитним договором №4496258, сума заборгованості за основною сумою боргу - 13000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 29590,00 грн., сума заборгованості за пенею, штрафами - 0,00 грн., сума заборгованості разом - 42590,00 грн., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань - 251. 11. 16 травня 2022 року ТОВ «ФК «Контрактовий дім» листом повідомив ТОВ «Авентус Україна» про успішність операції: 21 липня 2021 року о 14 год. 00 хв. перераховано грошові кошти в сумі 13000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] . V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 12. 21 липня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено в електронній формі Договір №4496258 про надання споживчого кредиту строком на 30 днів - до 20 серпня 2021 року і ТОВ «Авентус Україна» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] кредитні кошти в сумі 13000,00 грн., факт їх перерахування підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 16 травня 2022 року. 20 серпня 2021 року [PERSON] свої зобов`язання перед ТОВ «Авентус Україна» не виконав, тому договір було автопролонговано на 90 календарних днів. 22 вересня 2021 року [PERSON] сплатив ТОВ «Авентус Україна» 50,00 грн. Після цього [PERSON] оплату для ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором вже не здійснював. Отже, [PERSON] свої зобов`язання перед ТОВ «Авентус Україна» щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. 13. 03 травня 2022 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» і ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу та позивач правомірно набув право вимоги до відповідача. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як новий кредитор, який отримав право вимоги до [PERSON] , розраховував на отримання кредитних коштів та відсотків при укладенні договору факторингу, однак внаслідок не виконання належним чином своїх зобов`язань відповідачем щодо погашення заборгованості за кредитним договором в обумовлені договором строки, позбавлений їх отримати. У порушення умов кредитного договору та наведених положень ЦК України [PERSON] зобов`язання за договором не виконав ні первісному, ні новому кредитору. [PERSON] не надав доказів, що кредитний договір не підписував, кредитні кошти не отримував, ними не користувався, або що немає заборгованості за договором. За цих обставин суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» про стягнення із [PERSON] заборгованості станом на 12 липня 2023 року за договором від 21 липня 2021 року у розмірі 42590,00 грн., з них: сума кредиту в розмірі 13000,00 грн., сума процентів за користування кредитом в розмірі 29590,00 грн. 14. У позовній заяві ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просить суд стягнути із [PERSON] інфляційні втрати за період з грудня 2021 року по травень 2023 року в розмірі 13202,90 грн., а також три проценти річних за період з 19 листопада 2021 року по 12 липня 2023 року в розмірі 2100,33 грн. Оцінюючи доводи ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», суд приходить до наступного. У ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2). За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат. Як зазначено у п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, який затверджено Законом України №2119-IX від 15 березня 2022 року, Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року, який затверджено Законом України №2212-IX від 21 квітня 2022 року, Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року, який затверджено Законом України №2263-IX від 22 травня 2022 року, Указом Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року, який затверджено Законом України № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, Указом Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 року, який затверджено Законом України №2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, Указом Президента України №58/2023 від 06 лютого 2023 року, який затверджено Законом України №2915-ІХ від 07 лютого 2023 року, Указом Президента України №254/2023 від 01 травня.2023 року, який затверджено Законом України №3057-ІХ від 02 травня 2023 року, Указом Президента України №451/2023 від 26 липня 2023 року, який затверджено Законом України №3275-ІХ від 27 липня 2023 року, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово було продовжено строком на 90 діб. Тобто, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє по даний час. Із зазначеного випливає, що в ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» виникло право на застосування наслідків порушення зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. За умовами договору про надання споживчого кредиту від 21 липня 2021 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , останнім днем строку погашення кредиту для [PERSON] було 20 серпня 2021 року, однак він свої зобов`язання з повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав і договір було автопролонговано на 90 календарних днів, тобто до 19 листопада 2021 року. У розрахунку, що міститься у позовній заяві, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» також наводить розрахунок трьох процентів річних, починаючи з 19 листопада 2021 року. Водночас, зважаючи на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягають стягненню три проценти річних та інфляційні втрати за проміжок часу, який неохоплений воєнним станом - за період з 19 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року. Отже, прострочення виконання грошового зобов`язання виникло з 19 листопада 2021 року, тому при розрахунку трьох процентів річних та інфляційних втрат слід враховувати індекси інфляції, які діяли у період з 19 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Втрати від інфляції за період з 19 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року включно складають 1505,35 грн. (136,32+255,54 + 553,67 + 559,82): за листопад 2021 року (за 12 днів): (42590,00 * 100,8%) - 42590,00 = 340,72 / 30 = 11,36 * 12 = 136,32 грн.; за грудень 2021 року: (42590,00 * 100,6%) - 42590,00 = 255,54 грн.; за січень 2022 року: (42590,00 * 101,3%) - 42590,00 = 553,67 грн.; за лютий 2022 року (за 23 дні): (42590,00 * 101,6%) - 42590,00 = 681,44 / 28 = 24,34 * 23 = 559,82 грн. Нарахування трьох процентів річних за порушення грошового зобов`язання за період з 19 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року (97 днів) становить 339,50 грн.: 42590,00 * 3% = 1277,7 / 365 = 3,50 * 97 = 339,50 грн. 15. Таким чином, із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягає стягненню заборгованість станом на 12 липня 2023 року за договором від 21 липня 2021 року у розмірі 42590,00 грн., з них: сума кредиту в розмірі 13000,00 грн., сума процентів за користування кредитом в розмірі 29590,00 грн., а також втрати від інфляції за період з 19 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року включно у розмірі 1505,35 грн., три процента річних за період з 19 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року включно у розмірі 339,50 грн. VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 16. Законодавець у ст. 133 ЦПК України визначив, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3). За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8). 17. Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Як зазначено у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави (п. 1); складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (п. 5); представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. 6). У ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. В силу ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту (ч. 1). Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги (ч. 2). При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч. 3). 18. Аналіз наведених положень свідчить про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ці ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Законодавець у наведених положеннях ЦПК України передбачив критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. 19. Як зазначено у ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплачено судовий збір за подання позовної заяви через систему «Електронний суд» в сумі 2147,20 грн., що відповідає вимогам ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». 20. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» - адвокатом Столітнім М.М. надано: договір про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10 липня 2023 року, укладений між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М., рахунок на оплату по замовленню №457/11/07 від 11 липня 2023 року на суму 10000,00 грн., з них: збір та наліз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором - 3 год. на суму 3000,00 грн., складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором - 5 год. на суму 5000,00 грн., подання позовної зави в інтересах клієнта - 2 год. на суму 2000,00 грн., платіжну інструкцію №718 від 11 липня 2023 року про сплату ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» для адвоката Столітнього М.М. коштів на суму 10000,00 грн., звіт про надання правової допомоги згідно договору №10/07-2023 від 10 липня 2023 року за 11 червня 2023 року згідно якого адвокатом Столітнім М.М. надано правову допомогу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на суму 10000,00 грн. 21. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ціна позову становить 57893,23 грн., а позовні вимоги підлягають задоволенню частково на загальну суму 44434,85 грн. (42590,00 + 1505,35 + 339,50), тобто на 76,75% (44434,85 * 100 / 57893,23). Отже, із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог - в розмірі 1647,98 грн. (2147,20 * 76,75% / 100%). 22. У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, тому, зважаючи на п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За цих обставин вимоги «ФК «Фінтраст Україна» про стягнення із [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. підлягають задоволенню частково на суму 7675,31 грн. (44434,85 * 10000,00 / 57893,23). VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 23. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача, що є його процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню частково з вказаних в мотивувальній частині рішення суду підстав.

Outcome: partial