Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, вказуючи, що 21.03.2023 він з відповідачем зареєстрували шлюб, від шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалось через відмінність характерів, різні точки зору на життя та сім`ю. Шлюб між сторонами фактично припинено, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, шлюб має формальний характер. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач відмовляється добровільно іти до органів РАЦСу розривати шлюб, тому позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 07.09.2023 справу відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов, за клопотанням позивача витребувано у відповідача оригінал свідоцтва про шлюб. 27.09.2023 відповідачем надано до суду оригінал свідоцтва про шлюб, жодних пояснень щодо заявлених позовних вимог не надала. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5\~ст.279 ЦПК України,\~до суду не надходило. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи, як це передбачено п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України, підстави для проведення заочного розгляду відсутні. У зв`язку з розглядом справи без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») був зареєстрований 21.03.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що видано свідоцтво [NUMBER] , та вчинено актовий запис №421. Спори щодо поділу майна подружжя наразі відсутні. Спільні діти в подружжя відсутні. Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюб має формальний характер, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим. Відповідно до вимог ст.\~112\~Сімейного\~кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~Сімейного\~Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст.\~112\~ч.\~2\~СК\~України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо вимоги позивача про повернення відповідачу дівочого прізвища « [PERSON] », суд зазначає, що згідно вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище, при цьому, жодних відомостей щодо його залишення чи повернення дошлюбного вона суду не зазначила, позивач не вправі ставити таку вимогу відносно відповідача. Тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Згідно положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073.60 грн.

Outcome: partial