Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просив суд не надавати сторонам строк на примирення, передбачений ст. 111 Сімейного кодексу України. Розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, про що 23 квітня 1993 року складено відповідний актовий запис № 229. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. Шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, про що 23 квітня 1993 року складено відповідний актовий запис № 229. Позивач зазначає, що протягом тривалого часу життя з відповідачем погіршилось, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Позивач та відповідач разом не проживають понад дев`ять років, спільного господарства не ведуть, сімейного життя, шлюбних стосунків не підтримують. За словами позивача, вони з відповідачем мають різне бачення ролі чоловіка і дружини в сім`ї, а тому наразі подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Представник позивача, адвокат Мельник О.С. до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату та час слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом оголошення на сайті суду. Відзив не надавала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~ч.2ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 26.10.2021 року, виданого повторно, з якого вбачається, що сторони 23 квітня 1993 року уклали шлюб, про що Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, складено актовий запис №229. Згідно ізст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5\~Протоколу №7Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зіст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з\~ч.3ст.115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини вимог розірвання шлюбу, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved