Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», третя особа приватний виконавець Ярошенко К.Ю., про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 46971 від 16.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О. про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 409 грн. 00 коп. Позов обґрунтовано тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенко К.Ю. 01.02.2022 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 409 грн. 00 коп., в тому числі і плату за вчинення виконавчого напису нотаріуса. Зазначає також, що жодних кредитних договорів будь-який спосіб вона з ТОВ «ФК «Дінеро» не укладала. Оскільки виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором позичальником, [PERSON] просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис про стягнення з неї грошових коштів. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 16.12.2021 року приватний нотаріус КМНО Бригіда В.О. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 46971, яким запропонував стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованість за кредитним договором № АG0493329 від 04.03.2019 року за період з 20.12.2019 року до 23.10.2021 року у розмірі 11 409 грн. 00 коп., в тому числі і за вчинення вказаного виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенко К.Ю. від 01.02.2022 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 46971, вчиненого 16.12.2021 року приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О., яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованість за кредитним договором № АG0493329 від 04.03.2019 року у розмірі 11 409 грн. 00 коп., в тому числі і плату за вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Як роз`яснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 цієї постанови роз`яснено, що при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до змісту п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно п. 3.5. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, в редакції яка діяла на час вчинення нотаріальної дії, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Враховуючи, що суду не надано доказів того, що при зверненні до нотаріуса стягувач надав документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника на момент звернення та встановлюють прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором у вказаному в заяві розмірі, а нотаріус належним чином перевірив зміст поданих Товариством в обґрунтування стягнення документів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а оспорюваний нею виконавчий напис - визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1 610 грн. 40 коп. (1073 грн. 60 коп. - за подання позовної заяви, 536 грн. 80 коп. - за подання заяви про забезпечення позову). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. З урахуванням указаних положень закону, обсягом наданих адвокатом послуг, часом витраченим на їх надання, документально підтвердженим розміром цих витрат, інших обставин, установлених ст. 137 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн. 00 коп.

Outcome: approved