Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять визнати за ними по частки кожному право на спадщину за земельну частку (пай) в КСП «Нове життя». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла матір позивачів [PERSON] . При житті спадкодавець працювала у КСП «Нове життя». 21 січня 1997 року [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0206926. Проте оригінал сертифікату було втрачено. 09 грудня 2003 року [PERSON] склала заповіт, яким сертифікат на земельну частку (пай) заповіла своїй дочці [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняли позивачі. Проте нотаріусом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) в зв`язку з відсутністю у спадкодавиці оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай). Тому просили визнати за ними по частки кожному право на спадщину на земельну частку (пай) у КСП «Нове життя» згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0206926. У підготовче засідання позивачі не з`явилися. Їхній представник адвокат Романік О.О. подав письмову заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити. Розгляд справи провести у його відсутності. Судові витрати просив залишити за позивачами. Представник відповідача Сереховичівської сільської ради Ковельського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився. Подав заяву про визнання позову. Просив справу розглядати за їх відсутності. Представник третьої особи - Ковельської районної державної адміністрації в судове засідання не з"явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними у справі документами. Не заперечив проти вирішення справи на користь позивача за умови достатніх правових підстав. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статтей\~1216,\~1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1\~статті 1222 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до положень частини 2\~статті 1254 ЦК України\~заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Статтями\~1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу\~місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 15-2012, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] . До дня смерті проживала разом з дочкою [PERSON] та онуком [PERSON] в [ADDRESS] . При житті 09 грудня 2003 року [PERSON] склала заповіт на усе своє майно в користь своїх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0206926 заповіла дочці [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняли своєчасно. Про що подали заяву нотаріусу. Що підтверджується копією спадкової справи. Інша спадкоємиця після смерті [PERSON] дочка [PERSON] спадщину після смерті матері не прийняла. Оскільки померла [INFO] ще до смерті спадкодавиці. Заповіту при житті [PERSON] не складала. Син [PERSON] [PERSON] , як спадкоємець за правом представлення, спадщину після смерті [PERSON] прийняв шляхом постійного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Проте від спадщини відмовився. Про що подав заяву нотаріусу. Що підтверджується копією спадкової справи. Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено. Таким чином судом встановлено, що позивачі в установленому законом порядку прийняли спадщину. Однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в КСП «Нове життя» Старовижівського району Волинської області, розміром 2,79 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості). Оскільки втрачено оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0206926. В зв`язку з чим нотаріусом позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно з частинами 1, 2\~статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтею 392 ЦК України\~визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На даний час вищевказаний оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, про що у газеті "Вісті Ковельщини" опубліковано відповідне оголошення: «вважати недійсним втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0206926, виданий Старовижівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 21.001.1997 р. № 14, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 66 від 24.03.1997 р., виданий на прізвище [PERSON] » Із довідки Головного управління Держгеокадастру у Волинській області вбачається, що в КСП «Нове життя» Старовижівського району Волинської області [PERSON] має право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ВЛ № 0206926, виданого Старовижівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 21 січня 1997 року № 14, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 66 від 24 березня 1997 року. Відповідно до розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 08 лютого 2006 року № 29 розмір земельної частки (пай) по КСП «Нове життя» становить 2,79 умовних кадастрових гектари. Вартість проіндексована і становить 38 831,02 грн. З довідки виконавчого комітету Сереховичівської сільської ради вбачається, що [PERSON] належить земельна частка (пай) площею 2,79 ум.кад.га згідно додатку № 1 (списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства) до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП «Нове життя», яке розміщене на території Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області. Вищезазначене підтверджує той факт, що на ім`я [PERSON] дійсно було оформлено в установленому законом порядку сертифікат на право на земельну частку (пай), оригінал якого втрачено. З листа Ковельської районної державної військової адміністрації вбачається, що дублікат втраченого сертифіката видати не можна. Оскільки бланків для роздрукування сертифікатів немає, їх виготовлення не планується. Відповідно до пункту 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно частин 1, 2\~статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Суд враховує, що спадкодавицею втрачено оригінал правовстановлюючого документа - сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0206926. Право [PERSON] на земельну частку (пай) підтверджується письмовими доказами у справі. Беручи до уваги положення частини 2\~статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), відповідно до яких рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) є документом, що посвідчує право на\~земельну\~частку\~(пай), тому вважаю, що позов\~\~підлягає задоволенню. Клопотання представника позивачів про залишення за позивачами витрат по сплаті судового збору задовольнити.

Outcome: approved