Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що з вона з відповідачем з 30 травня 2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 05 квітня 2019 року було розірвано. Від шлюбних відносин мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Батько дитини належним чином не піклується про доньку, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з донькою, що свідчить про ухилення відповідача від виховання дитини та свідоме нехтування своїми обов`язками та підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, зобов`язано службу у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; зобов`язано службу у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті ради надати акт обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю [PERSON] . В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Морозов Є.Є. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] 09.10.2023 подав до суду заяву про визнання позову у зв`язку з тим, що він не бажає у подальшому приймати участь у житті та вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] , так як він має іншу родину, та просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с. 53). Крім того, 25.10.2023 до суду подано нотаріально завірену заяву від [PERSON] , в якій він дає згоду на позбавлення його батьківських прав в судовому порядку та можливість усиновлення [PERSON] в майбутньому у відповідності з діючим законодавством, розуміє наслідки позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки. Представник виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті ради (як орган опіки та піклування) належним чином повідомлений про час а місце слухання справи у судове засідання не з`явився. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, суд, враховуючи положення статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Вирішуючи даний позов, суд згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Судом встановлено, що з 30 травня 2014 року [PERSON] перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року був розірваний, рішення не оскаржене, набрало законної сили 07.05.2019 (а.с. 15 - копія свідоцтва про шлюб, а.с. 16, 17 - копія рішення суду, а.с. 12 - копія свідоцтва про зміну імені). Сторони мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 18), яка зареєстрована та проживає з матір`ю та перебуває на її повному утриманні (а.с. 11, 20- копії витягів, а.с. 21 - акт, а.с. 37 - довідка, а.с. 38-40 - форма ОК-6). Згідно з актом обстеження умов проживання від 10.10.2023, витребуваного за ухвалою суду, малолітня [PERSON] , [INFO] , має задовільні умови для проживання, дитина проживає з матір`ю у двокімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями (є електроенергія та водопостачання), є місце для підготовки уроків, сну, дитина забезпечена усім необхідним, між членами родини панує взаєморозуміння (а.с. 56, 57). Судовим наказом, виданим за заявою [PERSON] Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року у справі №211/1135/19 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 41-43 - копія судового наказу). У період з 01.06.2021 по 01.09.2023 у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів у справі №211/1135/19 у сумі 95 802,75 грн. (а.с. 45 - копія довідки). Згідно з характеристикою за місцем проживання позивач, батько дитини [PERSON] за адресою проживання дитини ніколи не бачили, у вихованні дитини участі не приймає, фінансів на утримання доньки на надає, не цікавиться станом її здоров`я, розвитком та її життям в цілому (а.с.22). Також, як вбачається з психологічної характеристики, наданої Криворізькою гімназією №23 Криворізької міської ради, батько дитини має іншу родину, з донькою не спілкується, відноситься байдуже, зустрічається зрідка, за власним бажанням, коли приїздить у гості до його батьків (а.с.23). Статтями 7, 155 Сімейного Кодексу України визначається, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виконкомом Довгинцівської районної в місті ради (як органом опіки та піклування) не було надано висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з перебуванням представника служби у справах дітей у відпустці у період з 02.10.2023 по 02.11.2023 (а.с. 53), ухвала суду була направлена на виконання та отримання представником виконкому 29.09.2023 (а.с. 51). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу України. При вирішенні питання щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , суд враховує їх характер, який з огляду на надані до матеріалів позовної заяви документи, свідчать про відсутність підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків. Також суд бере до уваги те, що відповідач визнав позов та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

Outcome: approved