Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю, чоловіка та жінки без шлюбу, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, з нині померлим [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що з 1994 року вона проживала з [PERSON] , разом як чоловік і дружина у [ADDRESS] в однокімнатній квартирі, яка була надана [PERSON] , і в подальшому приватизована ним. В зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , вони не перебували, дітей не мали ні у спільних відносинах, ні поза ними. Її зареєстроване місце проживання та зареєстроване місце проживання [PERSON] , до 2003 року було саме за цією адресою. 21 січня 2003 року вони з [PERSON] , придбали двокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] , покупцем по договору купівлі-продажу була вона, хоча житло придбавалося ними для спільного проживання. 06 лютого 2003 року вона змінила зареєстроване місце проживання на [ADDRESS] , але у придбану квартиру вони з [PERSON] , переїхали разом і почали проживати там однією сім`єю. Однокімнатну квартиру в будинку [ADDRESS] вони використовували як приміщення для зберігання речей, проживаючи у двокімнатній квартирі в будинку [ADDRESS] , вони постійно їздили до м. Носівка, де мешкали її родичі та у [PERSON] , був будинок, котрий вони використовували як дачу, доглядали за земельною ділянкою. На початку 2022 року стан здоров`я [PERSON] , значно погіршився, сімейний лікар [PERSON] , направила його на обстеження, яке вони вирішили пройти в лікарні у м.Носівка. Таким чином у лютому 2022 року вони з [PERSON] , поїхали до м. Носівка, де у зв`язку з вторгненням армії РФ на території України вирішили залишитися. [PERSON] , пройшов у лікарні обстеження, але стан здоров`я дедалі погіршувався, [PERSON] , більшу частину часу проводив лежачи, у зв`язку з чим нею в будинок було придбано протипролежневий матрац та обігрівач, адже рухова активність [PERSON] була мінімальною. У грудні 2022 року стан здоров`я [PERSON] , потребував госпіталізації, і 01 грудня 2022 року його поміщено на стаціонарне лікування до КНП «Носівська МЛ ім.Ф.Я. Примака», де він перебува на лікуванні до січня 2023 року, весь час вона знаходилася разом з [PERSON] , - влаштовувала його до лікарні, здійснювала догляд - годувала хворого, мила, проводила заміну підгузків і просто надавала емоційну підтримку. [INFO] від тяжкого перебігу хвороби [PERSON] , помер. Заповіт, на випадок своєї смерті [PERSON] , не складав. Після смерті чоловіка, заявник з метою оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно, яке відкрилось після смерті останнього у виді квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] ; житлового будинку, який знаходится за адресою [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,49 га, на території Носівської міської ради; акції ВАТ «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго» у кількості 3000. 01 червня 2023 року вона звернулася до Славутицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , як особа, що проживала разом зі спадкодавцем не менше п`яти років, надавши нотаріусу всі необхідні документи. За її заявою державним нотаріусом Наваліхіною О.О., було відкрито спадкову справу №70729106 після смерті [PERSON] . Проте нотаріус їй роз`яснила, що вона може бути віднесена до четвертої черги спадкоємців, лише при наявності рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявниця [PERSON] , та її представник адвокат Климчук В.В., підтримали заяву повністю, просили її задовольнити з підстав вказаних у заяві. Представник заінтересованої особи - Славутицька міська територіальна громада в особі Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, подала до суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, заперечення проти задоволення заяви відсутні. Представник заінтересованої особи - Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради, подали до суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, заперечення проти задоволення заяви відсутні. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON] , покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Носівка, Носівського району, Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується належно завіреною копією відповідного свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , яке видано 05 січня 2023 року Носівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.16). За життя нині померлий [PERSON] , володів: - квартирою, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 17.10.1996 (а.с.19); - житловим будинком, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 01 квітня 1993 року (а.с.20);. - земельною ділянкою площею 0,49га, яка знаходиться на території Носівської міської ради, належала померлому на підставі Державного акту про право приватної власності на землю від 19.08.1997 (а.с.18). - акціями ВАТ «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго» у кількості 3000, належали померлому на підставі Сертифікату Акцій серія В № 982 від 23.04.2003 (а.с.20 зворотня сторона). З оглянутої копії спадкової справи №38/2023, вбачається, що після смерті [PERSON] , Славутицьким державним нотаріусом Наваліхіною О.О., заведено спадкову справу ( а.с.93-98). Як вбачається з довідки №14-19/853 від 30.05.2023 року, виданої Управлінням адміністративних послуг Виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, нині померлий [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Носівка, був зареєстрований [ADDRESS] з 19.07.1988 року по 05.01.2023 року, знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю (а.с.95). В той же час, згідно з Актом про фактичне проживання від 26.07.2023 року, [PERSON] , проживав у квартирі [ADDRESS] починаючи з 2003 року по лютий 2022 року з [PERSON] (а.с.21). Крім того відповідно до Акту про фактичне проживання від 22.06.2023 року [PERSON] , проживав з лютого 2022 року по січень 2023 року за адресою [ADDRESS] з [PERSON] (а.с.22). У сторін спільні діти відсутні. З долучених до матеріалі справи фотографій вбачається, що з 2004 року і по день смерті [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , постійно проживав з [PERSON] , однією сім`єю, фотографії свідчать про спільний відпочинок, проживання як в м. Славутичі так і поза межами міста (а.с.62-75). Свідок [PERSON] , в судовому засіданні вказала, що проживає із своєю сім`єю у будинку номер [ADDRESS] . З 2003 року у квартиру 66 заселилились чоловік на ім`я [PERSON] та жінка на ім`я [PERSON] . Проживали сусіди як чоловік і дружина, вона навіть і не могла подумати, що вони проживають не в зареєстрованому шлюбі, тому що поведінка їх свідчила, що живе сім`я, відносини між ними були позитивні, сімейні, вели сумісне господарство. Дану сім`ю знає більше двадцяти років. Разом їздили в Носівку. Де в них був будинок, звідки привозили городину. У 2022 році вони виїхали в Носівку, де [PERSON] помер, про що вона дізналась від [PERSON] . Свідок [PERSON] , в судовому засіданні вказала, що вона знає заявницю та нині померлого [PERSON] , більше тридцяти років. Проживає у Носівці , де народився і проживав разом із батьками [PERSON] . [PERSON] разом із батьками також приїхала проживати у Носівку. Більше тридцяти років, десь з 1994 року [PERSON] і [PERSON] почали проживати однією см`єю, вели спільне господарство, після його смерті виявилось що вони не розписані, це дуже її здивувало, оскільки вони жили разом як чоловік і дружина. Дітей у них не було. [PERSON] у своїх батьків був єдиним сином. Поховання [PERSON] здійснювала [PERSON] . Свідок [PERSON] , в судовому засіданні вказала, що вона знає заявницю та нині померлого [PERSON] , більше тридцяти років. Вона дружила з [PERSON] і [PERSON] . Останні жили дружньою сім`єю, вели спільне господарство, їздили разом відпочивати, разом святкували різні сімейнні та інші свята. Їх поведінка свідчила, що це дружня сім`я. З дослідженої в судовому засіданні, належно завіреної копії спадкової справи № 38/2023, заведеної 01.06.2023 державним нотаріусом Славутицької державної нотаріальної контори Наваліхіною О.О., вбачається, що в такій наявна заява про прийняття спадщини [PERSON] . Інші особи на день подання до суду копії такої, з відповідними заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини, не звертались ( а.с.93-98) Встановлення факту спільного проживання заявниці з [PERSON] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, необхідно заявниці для подальшого оформлення спадщини, що залишилися після його смерті. Заслухавши свідків, вивчивши надані документи, суд дійшов до наступного висновку. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - ч. 2 ст. 3 СК України. Досліджені в судовому засіданні докази дають підстави суду стверджувати, що дійсно в період з 1994 року по 02.01.2023 заявниця проживала однією сім`єю з [PERSON] , вони були пов`язані спільним побутом та мали між собою взаємні права та обов`язки. Проте, щодо періоду спільного проживання, суд зазначає наступне. З 01.01.2004 набув чинності Цивільний Кодекс України, який передбачив четверту чергу спадкоємців за законом. Прикінцевими положеннями Сімейного кодексу України визначено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. Таким чином, норми СК України розповсюджуються на правовідносини, які виникли чи існували з січня 2004 року. Згідно з вимогами статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Про те, що законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчить положення статті 74 СК України. Таким чином, факт проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю набув юридичного значення після набрання чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року. До цієї дати чинне законодавство не передбачало юридичних наслідків для осіб, які проживали разом однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому факт такого спільного проживання має бути встановлений з 01.01.2004, тобто з дня набрання чинності Сімейним та Цивільним Кодексами України. Оцінюючи докази по справі, суд вважає можливим встановити факт того, що заявник спільно проживала з [PERSON] , (спадкодавцем), [INFO] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме до часу його смерті - [INFO] . Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved