Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

Садгірським районним судом м. Чернівці 10.10.2023 отримано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, у якій позивач просить стягнути із відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що певний час проживають із чоловіком окремо та нею подано позов про розірвання шлюбу. Вказує, що донька проживає із нею, а відповідач не погодився у добровільному порядку укласти нотаріально посвідчену угоду про визначення розміру аліментів на утримання дитини. Зазначає, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність, а отже має достатній дохід, щоб сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі не менше 6000 грн., інших дітей на непрацездатних осіб у нього немає. З посиланням на відповідні норми, просить суд задовольнити позов та врахувати те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Вказаний позов надійшов до суду 10.10.2023 та того ж дня, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, переданий на розгляд головуючого судді Асташева С.А. (а.с.13). Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 11.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 25 жовтня 2023 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак скерувала 25.10.2023 до суду заяву у якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. 25.10.2023 на адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] у якій останній позовні вимоги про стягнення аліментів у заявленому позивачкою розмірі визнав у повному обсязі, не заперечив проти задоволення позову. Розгляд справи просив провести за його відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, взявши до уваги отримані заяви сторін, розглянувши письмові матеріали справи та наявні у них докази, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову, у зв`язку із його визнанням відповідачем. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстрований 29 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 2082, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29.11.2010 (а.с.4). Згідно даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 грудня 2014 року, [PERSON] народилася [INFO] у м. Чернівці, її батьками є [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач у справі). Згідно даних Витягу з Реєстру територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи № 549339 від 06.07.2023 та відомостей Довідки про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване у житловому будинку № 550432 від 11.07.2023, донька [PERSON] , 2014 року народження, проживає та зареєстрована разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-12). Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення аліментів, суд виходить із наступного. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК України). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 2023 рік такий мінімальний гарантований розмір аліментів, для дітей віком від 6 до 18 років, становить 1416,50 грн. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У 2023 році, для дітей віком від 6 до 18 років, мінімальна рекомендована сума аліментів, згідно із прожитковим мінімумом, становить 2 833 грн. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Матеріалами справи у даному конкретному випадку підтверджено факт проживання доньки із матір`ю (позивачкою у справі), що не заперечено відповідачем. Суд враховує і те, що обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьків, а тому як мати, так і батько повинні нести витрати для забезпечення потреб дитини. Так, при визначенні розміру аліментів в даному випадку, суд враховує факт проживання доньки із матір`ю та, відповідно, перебування дитини на її утриманні; вік дитини; вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я останньої; те, що обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними тай чи є в них кошти, достатні для надання утримання; матеріальний стан позивачки; матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є фізично здоровим та працездатним, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має (доказів їх наявності суду не надано), жодних обставин, які б унеможливлювали сплату ним аліментів не вказав, а навпаки визнав позовні вимоги, тим самим погодився сплачувати аліменти у розмірі 6\~000 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Таким чином з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 6\~000 (шість тисяч) гривень 00 копійок щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 10.10.2023. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Що стосується судових витрат у справі, то суд виходить із наступного. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів, судові витрати по справі, що складаються з витрат на оплату судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. Вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу позивач не заявила, а доказів їх понесення суду не надала. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved