Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві він зіслався на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Маломихайлівської (Гаврилівської) сільської ради. 12.07.2013 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок смерті заповів належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Маломихайлівської (Гаврилівської) сільської ради, площею 4,483 га, [PERSON] . Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем померлого за заповітом. Оскільки [PERSON] проживає в іншому селі та не являється близьким родичем померлого, то про смерть [PERSON] він випадково дізнався тільки в серпні 2023 року. Як тільки позивач дізнався про смерть [PERSON] , то відразу звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, йому було відмовлено у прийнятті заяви в зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. В зв`язку з чим, позивач просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , тривалістю два місяці. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача Маломихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Третя особа: Приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області рішення просить винести на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.05.2015 року, виданого виконавчим комітетом Гаврилівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за №21 (а.с.4). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №148685, [PERSON] був власником земельної ділянки площею 4,483 га, яка знаходиться на території Гаврилівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10). На випадок смерті [PERSON] 12.07.2013 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г., зареєстрований в реєстрі за №2209, яким заповів [PERSON] земельну ділянку площею 4,483 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гаврилівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, належну йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №148685 (а.с.7,8). Судом достовірно встановлено, що 12.08.2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. з метою подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , однак, нотаріусом було роз`яснено [PERSON] , що він порушив строк для прийняття спадщини, встановлений п.1 ст.1270 ЦК України, факт спільного проживання спадкодавця зі спадкоємцем не підтверджено, тому йому було рекомендовано звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини (а.с.9). Так, відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Так, судом встановлено, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини через необізнаність про смерть спадкодавця, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved