Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] 19.03.2013 року на підставі кредитного договору № 26256019101867 видано кредит у сумі 24800 грн. 19.07.2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал». На баланс ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14 грудня 2018 року складає 117466 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 19232,68 грн., заборгованість за процентами - 10 грн., заборгованість за комісією - 12462,43 грн., штрафні санкції - 85760,89 грн. Просять суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по справі зі сплати судового збору. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання, згідно якого просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують. Крім того, до суду від представника позивача надходила заява, в якій зазначали про те, що відповідач був обізнаний з тим, що має заборгованість, факт укладання кредитного договору відповідачем не оскаржується. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив у задоволені позовних вимог відмовити, оскільки банк пропустив строк позовної давності щодо звернення стягнення на підставі кредитного договору №26256019101867 від 19.03.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк». Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши позовні вимоги, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, судом встановлені наступні обставин справи. Згідно матеріалів справи, Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» [PERSON] 19.03.2013р. на підставі кредитного договору №26256019101867 видано кредит у сумі 24800 грн. Діяльність Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» припинено 19.07.2016 року шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Зазначена обставина підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал», що підтверджується випискою та Статутом. У зв`язку з тим, що Відповідач, не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.12.2018 р. складає 117466 грн., з яких: 19232,68 грн. - заборгованість за кредитом; 10 грн. - заборгованість процентами; 12462,43 грн. - заборгованість за комісією; 85760,89 грн. - штрафні санкції. Відповідно до п.2.4 кредитного договору №26256019101867 від 19.03.2013 строк користування Овердрафтом та Договором страхування становить 24 місяці. Тобто, строк кредитного договору №26256019101867 від 19.03.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк» діяв до 19.03.2015 року і не був продовжений. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п?ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з позовом 08.01.2019 року. Оскільки строк користування Овердрафтом та Договором страхування становить 24 місяці відповідно до п.2.4 кредитного договору №26256019101867 від 19.03.2013, то право на звернення до суду у позивача виникло 20.03.2015 року і тривало до 20.03.2018 року, відповідно до статті 257 ЦК України. Таким чином, суд зазначає про те, що під час ухвалення даного рішення судом було встановлено пропущення позивачем строку звернення до суду щодо стягнення заборгованості з відповідача у строк, більший, ніж передбачений ст.257 ЦК України, що вбачається з вищевикладеного, позивачем, в свою чергу, не доведено переривання строків давності, тому суд дійшов висновку, що наявні підстави для відмови у задоволенні вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п' ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представник відповідача подав до суду клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача судові витрати на правову допомогу в розмірі 18500,00 грн. До суду від представника позивача надходило клопотання про зменшення витрат на правову допомогу до 5000,00 грн. Судом встановлено, що між адвокатом Коляда А.М. та Булановим В.Ю. укладено Договір про надання правової допомоги від 10.05.2023 №10/05/2023. Як вбачається з Акта наданих послуг від 12.07.2023, адвокатом Коляда А.М. за вказаним договором надано послуги в розмірі 14000,00 грн. Згідно Акта наданих послуг від 10.05.2023 адвокатом Коляда А.М. надано послуги на суму 4500,00 грн. Враховуючи надані представником відповідача докази, оцінюючи обсяг наданих послуг адвокатом, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу та вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Крім того, суд вважає стягує з позивача на користь відповідача судові витрати за сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. згідно квитанції № ПН215600426655 від 22.05.2023. На підставі наведеного та

Outcome: approved