Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

До суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3238436 від 23.11.2020 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23.11.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір №3238436 про надання споживчого кредиту, згідно якого відповідачу надано кошти в розмірі 15000,00 грн. Товариство надало споживачу кредит у гривнях, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати обов`язки, передбачені договором. За змістом позову, переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено 23.11.2020 року шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача, відкритий в AKTSENT BANK, який вказаний відповідачем особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією інформаційної довідки платіжного провайдера ТОВ ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» №2646 від 06.06.2023 року. Згідно кредитного договору сторони погодили істотні умови договору, а саме: суму кредиту 15 000,00 грн.; строк договору - 30 днів; процентну ставку: знижена процентна ставка становить 0,57% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Стандартна процента ставка становить 1,90 % в день від суми кредиту, застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, якщо споживач не виконав умови, зазначені в пп. 1.5.1. договору для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.1- 4.6 цього договору; у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 част. 1 статті 1048 Цивільного кодексу України (п. 1.5.2.). У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим за [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 34200 грн., яка складається з: 15000,00 грн. заборгованість за кредитом, 19200 грн. заборгованість за несплаченими відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати у розмірі 2147,00 грн. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 26 червня 2023 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. 18 липня 2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що стягненню підлягає заборгованість за період з 23.11.2020 року по 23.12.2020 року, тобто в межах дії кредитного договору №3238436 від 23.11.2020 року в розмірі 17565 грн., що включає 15000 грн. заборгованості за тілом кредиту, сума нарахованих процентів 2565 грн, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, а тому просить частково задовольнити позовні вимоги. При цьому, нею було подано клопотання про доручення до матеріалів справи копію квитанції №Р22N-MNOO-KM4M-YM32від 29.01.2021 року про перерахування в рахунок погашення кредиту 15000 гривень (а.с.57). 27 липня 2023 року від позивача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надійшла відповідь на відзив, у якій товариство просило відмовити відповідачу щодо вимог, заявлених у відзиві на позовну заяву, натомість задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому, посилається на те, що відповідач ознайомлена з Правилами, які діяли на момент укладення договору, на веб-сайті товариства містилася вся необхідна інформація для прийняття відповідачем обґрунтованого та усвідомленого рішення для отримання кредиту та погодження з його істотними умовами. Відповідач є клієнтом товариства з 15.01.2020 року та до вказаного кредитного договору уклала ще три кредитні договори, належним чином виконавши всі зобов`язання за ними. Даний кредитний договір є аналогічний попереднім, а отже відповідач була повністю ознайомлена з порядком укладення (підписання) електронної форми договору, умовами кредитного договору, в тому числі порядком нарахування процентів. Згідно кредитного договору сторони погодили усі істотні умови, а саме: суму кредиту, строк договору та процентну ставку. Підписавши 23.11.2020 року договір про надання коштів у позику відповідно до ст.ст. 3, 627 ЦК України [PERSON] добровільно погодилася на такі умови кредитного договору та взяла на себе відповідні зобов`язання. Однак клієнтом зобов`язання за кредитним договором не виконано, кошти не повернуто та не сплачено проценти за користування кредитними коштами, що в свою чергу призводить до порушення прав товариства як кредитора. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшла заява в якій вона просить проводити розгляд справи без її участі, та зазначає, що визнає позовні вимоги частково, а саме стосовно стягнення процентів, нарахованих в межах строку дії договору. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходив із наступного. Судом встановлено, що 23 листопада 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір №3238436 про надання споживчого кредиту. Зі змісту договору вбачається, що його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході. Товариство на умовах, встановлених договором, надає споживачу кредиту у гривнях, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 15 000,00 гривень. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графі платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов договору та становить: знижена процентна ставка 0,57 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснив повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (підпункт 1.5.1. розділ 1 Договору). Стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту, застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4. цього договору, якщо споживач не виконав умови, зазначені в пп. 1.5.1 договору для застосування зниженої процентної ставки та у межах нового строку, якщо відбулось продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.1 - 4.6 цього договору та у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Даний договір підписаний [PERSON] електронним підписом (а.с.11-14). Згідно з п. 4.1. договору передбачено, що строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п. 1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2.- 4.5 договору. Із пункту 4.2. договору вбачається, що споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно), може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 договору. Пункт 4.3. договору визначає, що пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Відповідно до пункту 4.4. договору, товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі. Пункт 4.5. договору вказує, що у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в п. 4.3 договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою. Згідно із пунктом 4.6. договору, вказаний порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту, сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля сторін в даному випадку виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину. Пункт 5.4. договору передбачає обов`язки споживача, зокрема, споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Із графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту №3238436 від 23.11.2020 вбачається, кількість платежів/періодичність - один/одноразово, дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів: 23.12.2020 року, сума кредиту: 15 000 гривень, сума нарахованих процентів: 2565 гривень та надано реквізити для оплати. Вказаний графік підписаний споживачем [PERSON] електронним підписом (а.с. 9). Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» визначені всі умови надання кредиту (а.с.27-38). Як вбачається з розрахунку заборгованості (картки обліку) договору №328436 від 23.11.2020 року позичальника [PERSON] , загальна заборгованість за договором становить 34200 грн. (а.с.15-19). Згідно повідомлення №2792 від 06.06.2023 року ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» №087/20-П від 08.07.2020р., дане товариство здійснило перерахунок коштів на картку клієнта 23.11.2020 року на суму 15000 гривень, номер транзакції 882647731. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» є юридичною особою, зареєстрованою в передбаченому Законом порядку (а.с.20-21). На підтвердження позовних вимог ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало наступні докази: договір №3238436 про надання споживчого кредиту від 23.11.2020 року; графік платежів до договору №3238436 про надання споживчого кредиту від 23.11.2020 року; правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна»; розрахунок заборгованості №3238436 від 23.11.2020 позичальника [PERSON] .. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, ст.13 Закону України «Про споживчий кредит»). Нормою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналогічні положення містить норма ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст.ст. 202, 205, 207, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливістю спірних правовідносин у даній справі є укладання договору про надання споживчого кредиту через інформаційно-телекомунікаційну систему товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт товариства або мобільний додаток. З урахуванням даної обставини, застосуванню підлягають наступні положення законодавства. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Порядок укладення електронного договору передбачений ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до положень даної статті, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону). Вказаний електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивачем доведений факт укладення між сторонами договору №3238436 про надання споживчого кредиту від 23 листопада 2020 року в електронній формі, яка прирівнюється за законом до письмової шляхом прийняття (акцепту) відповідачем пропозиції (оферти) позивача укласти такий договір у мережі Інтернет на інтернет-ресурсі https://creditplus.ua, як різновиду інформаційно-телекомунікаційної системи. При цьому прийняття відповідачем пропозиції укласти зазначений договір здійснено шляхом заповнення нею формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі та підписанням за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За таких обставин, укладений між сторонами кредитний договір за своїм змістом та формою відповідає вимогам, визначеним законом на момент його укладення та є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених цим договором. Свої договірні зобов`язання позивачем виконано в повному обсязі та надано відповідачу кредит в обумовленій договором сумі шляхом перерахування на визначений відповідачем банківський рахунок. Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконала, оскільки тіло кредиту та проценти за його користування у повному розмірі та строки згідно графіку платежів, а також станом на час розгляду справи не повернула. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не повернуті, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором в загальному розмірі 8550 гривень, із урахуванням сплаченого боржником 29.01.2021 року платежу в сумі 15000 грн., які, відповідно до умов договору, в першочерговому порядку слід зарахувати в якості оплати процентів за користуванням кредитом. При цьому, сплата відповідачем позивачу 29.01.2021 року в рахунок погашення заборгованості за кредитом 15000 гривень знайшла своє підтвердження копією квитанції №Р22N-MNOO-KM4M-YM32 від 29.01.2021 року про перерахування в рахунок погашення кредиту 15000 гривень (а.с.57), та зафіксована у розрахунку заборгованості (а.с.15), поданого позивачем. Частковість задоволення позовних вимог, а саме відмова у стягненні решти суми процентів за користування кредитом пов`язана з тим, що такі проценти за користування кредитними коштами були нараховані поза межами погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом. В таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Зазначена вище правова позиція суду підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18, від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року у справі №536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц. Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору строк кредитування встановлено 30 днів, тобто станом на 23 грудня 2020 року загальна заборгованість з кредиту складала 23550 гривень, а саме 15000 гривень тіла кредиту та 8550 гривень за процентами, нарахованими виходячи із процентної ставки 1,9% в день. Дана обставина знайшла своє підтвердження розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с.15). В той же час, позивачем нараховано заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 19200 гривень, тобто поза межами 30-денного строку кредитування. Відтак, у межах строку кредитування до 23 грудня 2020 року відповідач мав, зокрема повернути позивачеві кредит і сплатити проценти. Починаючи з 24 грудня 2020 року, відповідач мав обов`язок, незалежно від пред`явлення вимоги позивачем, повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. У свою чергу, закінчення строку користування кредитом не припинило зобов`язання сторін, зокрема відповідача в частині повернення заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом протягом передбаченого договором строку кредитування за стандартною процентною ставкою 1,9% в день. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути саме 8550 гривень заборгованості за тілом кредиту, тобто різницю між сумою заборгованості за кредитом станом на 23 грудня 2021 року (дата повернення кредиту) у розмірі 23550 гривень, та 15000 гривень, які було виплачено відповідачем позивачу 29.01.2021 року в рахунок погашення заборгованості по кредиту (23550грн.-15000грн.=8550грн.). Враховуючи те, що позивачем вимог про стягнення з відповідача коштів в наслідок прострочення заборгованості за кредитом відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України не ставилося, тому відсутні законні підстави для стягнення в даний час цих коштів з відповідача. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» 536 гривень 80 копійок сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги платіжне доручення за №2760 від 16.06.2023 року про сплату позивачем судового збору (а.с.10). На підставі наведеного та

Outcome: partial