Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Позивач АТ Комерційний банк «Приватбанк» 29.09.2021 звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 22.05.2007 між сторонами по справі укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 81842,80 грн на термін до 21.05.2012. Позивач вказував, що відповідачем зобов`язання за договором не виконано, за період з 21.09.2018 по 21.09.2021 має заборгованість в розмірі 16819,81 грн, яка складається з індексу інфляції в розмірі 11712,51 грн та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 5107,30 грн. В поданій до суду позовній заяві позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 22.05.2007 № HAG5AW10850106 в розмірі 16819,81 грн та понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.10.2021 в даній справі було відкрито провадження. Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10.05.2023 справу прийнято до провадження суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява з проханням розглядати справу без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, з клопотаннями до суду не зверталася. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 22.05.2007 (а.с.10-13) між сторонами по справі укладено кредитний договір за № HAG5AW10850106, за умовами якого банк зобов`язувався надати відповідачу грошові кошти у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в розмірі 81842,80 грн для купівлі автомобіля на строк по 21.05.2012. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Отже, для покладення на відповідача обов`язку зі сплати 3 % річних та інформаційних втрат обов`язковою умовою є визначення суми заборгованості, на яку їх нараховано. Базою нарахування 3% річних та інфляційних втрат згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження обставини щодо наявної суми заборгованості у відповідача [PERSON] перед банківською установою за кредитним договором № HAG5AW10850106 від 22.05.2007. Звертаючись до суду з позовом, позивач лише обмежився наданням до суду розрахунку інфляційних втрат та трьох відсотків річних виходячи із розміру суми боргу 56696,02 грн, але жодні докази на підтвердження наявності такого боргу не надав. Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, з яких би вбачалось, що відповідач дійсно має несплачену суму заборгованості за кредитним договором № HAG5AW10850106 від 22.05.2007, що був нею укладений з АТ АК «Приватбанк» в розмірі 56696,02 грн, з якої позивачем здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Оскільки судом в задоволенні позову відмовлено, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed