Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Харківського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 20 серпня 2019 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З березня 2021 року вони з відповідачем разом фактично не проживають. З цього часу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач інших осіб на утриманні не має. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 20 серпня 2019 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 20.08.2019 року ВДРАЦС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові ГТУЮ у Харківській області). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 21 лютого 2020 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Відповідно до інформації Циркунівської сільської ради від 02.08.2023 №01-21/739 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту ст.183\~СК України вбачається, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частинами 1, 5 ст.\~183\~Сімейного кодексу\~України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в частині від доходу. Частинами 1, 2 ст.182\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено судом, малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю та знаходяться на його утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем. Оскільки, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, суд вважає необхідним покладення на відповідача аліментного зобов`язання. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що на його утриманні є інші неповнолітні діти та непрацездатні члени сім`ї. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів відповідачем не надано. Враховуючи всі\~вищевикладені обставини,\~а також\~рівний обов`язок\~батьків щодо\~утримання дітей,\~суд вважає\~необхідним встановити\~розмір аліментів\~на утримання\~малолітньої [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача,\~у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. В той час законодавством передбачено, що розмір стягнутих аліментів повинен бути не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України,\~а саме\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Оскільки суд\~прийшов до\~висновку про\~задоволення позовних\~вимог у\~повному обсязі,\~з відповідача\~в дохід\~держави підлягають\~стягненню витрати\~по сплаті\~судового збору\~з у\~розмірі 1073,60\~гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved