Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

29.07.2021 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради відділ по Комунарському району, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Позивач у позові зазначає, що з відповідачем знаходився у зареєстрованому шлюбі з 13.08.2005 року. В період подружнього життя у них [INFO] народилась дитина [PERSON] . 04.02.2021 шлюб між подружжям розірваний. Відповідач перешкоджає йому бачитись з дитиною, приймати участь у вихованні та спілкуванні з сином. Позивач просить суд зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, визначити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: в один з вихідних дів ( субота або неділя) з 10.00 до 16.00 за адресою його проживання: [ADDRESS] , та спільний відпочинок влітку 7 днів безперервно. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просить суд зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, визначити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: систематичні побачення з дитиною наодинці щотижня в один з вихідних дів (субота або неділя) з 10.00 до 13.00. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачеві строк для усунення недоліків. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2021 вказану цивільну справу передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. 28.12.2021 цивільна справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та за наслідками автоматизованого розподілу передана 28.12.2021 в провадження судді Соболєвої І.П. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із розглядом справи в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 17.02.2022 о 10:00 год. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2022 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначити справу до судового розгляду по суті. 29.06.2022 до суду від відповідача надійшов відзив, в якому вона позов визнала частково та зазначає, що син за станом здоров`я вимагає особливого умов догляду та спілкування з ним, із врахуванням обмежень та особливостей захворювання. Йому призначена II група інвалідності з 29.07.2020 року. Дитина потребує суто домашнього догляду. Активно (здебільшого негативно) реагує на незнайомих дорослих. Емоційний стан дитини недосконалий, нестабільний, регуляція емоційних реакцій відсутня. Позивач, станом на 01.06.2022, має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 20955,05 грн. Відповідно до інформації поліції щодо [PERSON] неодноразово надходили звернення про вчинення ним насильства в сім`ї в нетверезому стані та застосуванні фізичної сили (побоїв) [PERSON] . Просить встановити порядок спілкування позивача з дитиною у її присутності. 11.07.2022 до суду надійшов висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 08.07.2022 №01-10/642 про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] : щосуботи або щонеділі з 10:00 до 12:00 та з 16:00 до 18:00 в присутності матері дитини [PERSON] , з дотриманням режиму дня та сну дитини. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, втім позивач, скориставшись своїм правом, передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відмовився від частини позовних вимог, виклавши їх наступним чином. В позові ставилося питання про встановлення способів участі у вихованні дитини, а саме: систематичні побачення щотижня в один з вихідних днів (суботи або неділі) за адресою його проживання: [ADDRESS] та спільного літнього відпочинку 7 днів безперервно. Однак, враховуючи, що в Україні воєнний стан, а він є військовослужбовцем, знаходиться на військовій службі, на даний час здійснити спільний відпочинок з дитиною неможливо, тому в цій частині позовних вимог він відмовляється. Крім того, враховуючи заперечення відповідачки, він частково відмовляється від кількості годин та місця побачень, виклавши позовні вимоги наступним чином: зобов`язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , та визначити такі способи його участі у вихованні дитини: систематичні побачення з дитиною наодинці щотижня в один з вихідних днів (суботу або неділю) з 10:00 до 13:00 годин. Відповідачка, її представник в судовому засіданні при вирішенні позову просили врахувати доводи відзиву. Представник третьої особи Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в судовому засіданні просив при винесенні рішення врахувати розпорядження районної адміністрації про визначення порядку участі позивача у вихованні малолітньої дитини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є лікарем психіатром обласного клінічного закладу з надання психіатричної допомоги ЗОА. Дитину [PERSON] спостерігає з 3 річного віку. Він має відхилення в психічному стані. Не можна передбачити наслідки спілкування з батьком. Дитина не в повному обсязі може себе обслуговувати. Суд, вислухавши пояснення учасників, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13.05.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (свідоцтво про шлюб від 13.05.2005 серія [NUMBER] ). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження від 24.11.2016 серія [NUMBER] ). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2021 року шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано (справа №333/7027/20). Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 28.01.222 у [PERSON] спостерігається органічне ураження ЦНС. Ретроцеребелярна анахноїдальна кіста. Загальний недорозвиток мовлення 1-І І, зумовлена моторною алалією. Затримка психічного розвитку. За медичною довідкою №160 від 03.02.2022 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» [PERSON] потребує суто домашнього догляду. Відповідно педагогічної характеристики дитини з дошкільного закладу №161 «Сніжинка» [PERSON] відвідує заклад на умовах короткотривалого (чотирьохгодинного) перебування. У дитини спостерігається «...домінування ситуативного мовлення не дозволяє дитині активно висловлювати свої думки і враження. Превалюють невербальні засоби комунікації: жести, міміка, пози. Словниковий запас не відповідає віковим вимогам. Активно (здебільшого негативно) реагує на незнайомих дорослих. Емоційний стан дитини недосконалий, нестабільний, регуляція емоційних реакцій відсутня». Згідно з листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» № 1038/01-08 від 25.05.2023 [PERSON] перебуває на обліку у лікаря невролога з 10.04.2017. З консультаційного висновку спеціаліста від 02.05.2023 у [PERSON] встановлений діагноз: G98 інші ураження нервової системи, не класифіковані в інших рубриках. Відповідно до листа Відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області №17ад/46/02/02-2022 від 07.06.2022 06 та 09 червня 2020 року [PERSON] зверталася до органів поліції з приводу конфліктів, які вчиняє [PERSON] в нетверезому стані та застосуванні фізичної сили. Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів Вознесенівського відділу ДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮУ заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.06.2022 року складає 20955,05 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південного міжрегіо\-нального управління міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 03.07.2023 складає 28981,42 грн. Згідно з висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району№01-10/642 від 08.07.2022 визначено порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] : щосуботи або щонеділі з 10:00 до 12:00 та з 16:00 до 18:00 в присутності матері дитини [PERSON] , з дотриманням режиму дня та сну дитини. Згідно із ч. 6 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Згідно з ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене. Згідно положень ст. 15 ЗУ "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини У відповідності до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. За змістом ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, вживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної 20.11.1959 р. Генеральною Асамблеєю ООН, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції, дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Судом встановлено, що сторони не домовились про порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною її батька, внаслідок чого позивач був вимушений звернутися до суду із даним позовом, в якому просить визначити способи його участі у вихованні та спілкуванні із дитиною. При вирішенні спору в частині способів участі батька у вихованні дитини, варто вказати на те, що в ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати нормальному його розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із сином буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю обох батьків. Суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а, насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини. Суд наголошує, що для дитини вкрай важлива комунікація батьків у спілкуванні між собою в питаннях виховання дитини, що батьками, як встановлено судом, не здійснюється. Батьками, сторонами у справі, не досягнуто компромісу щодо способів участі батька у вихованні доньки, при цьому, увага батька у житті дитини безкомпромісно є важливими елементом його розвитку в психологічному аспекті. Суд вважає за необхідне зазначити про те, що саме батьки, як матір, так і батько, несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з татом. При цьому, на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дитини, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, оскільки, саме це в подальшому може бути причиною початку емоційних розладів у дитини. Важливо підтримувати позитивні, неконфліктні взаємини з колишнім чоловіком (дружиною), зберігати незгоду між собою у таємниці від дитини, досягти співробітництва в інтересах дитини. З урахуванням вищевикладеного, на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування батька із дитиною, а також беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, вік дитини, беручи до уваги те, що обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у їх вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову щодо встановлення в судовому порядку способу участі батька у вихованні та спілкуванні із дитиною. Однак, суд вважає, що способи участі та графік спілкування батька із дитиною має бути визначений із врахуванням інтересів дитини та має бути таким, що не порушує режиму дня дитини, не відриватиме його від нормального, звичайного для нього середовища та не заважатиме нормальному його існуванню і, при цьому, не порушуватиме принципу рівності прав батьків при участі у вихованні дитини. Так, визначаючи способи та графік участі позивача у вихованні малолітньої дитини та визначаючи години спілкування, суд враховує вік дитини неповних сім років, та те, що на даний час дитина втратила зв`язок зі своїм батьком, в зв`язку з чим потрібен час для відновлення стосунків між ними. З урахуванням того, що дитина має малий вік, постійно проживає з матір`ю, батько дитини проживає окремо від неї, між дитиною та батьком немає стійкого психологічного зв`язку, суд вважає за доцільне визначити, щоб половина побачень батька із дитиною відбувалася в присутності матері, а інша половина побачень без її присутності. Суд вважає за необхідне відступити від порядку, передбаченого висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 08.07.2022 №01-10/642, яким визначено порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] : щосуботи або щонеділі з 10:00 до 12:00 та з 16:00 до 18:00 в присутності матері дитини [PERSON] , з дотриманням режиму дня та сну дитини. Суд вважає необхідним встановити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] : кожну непарну суботу місяця з 10:00 до 12:00 та з 16:00 до 18:00 в присутності матері дитини [PERSON] , з дотриманням режиму дня та сну дитини; кожну парну суботу місяця з 10:00 до 12:00 та з 16:00 до 18:00 без присутності матері дитини [PERSON] , з дотриманням режиму дня та сну дитини. Перше побачення після набрання законної сили рішення визначити у присутності матері. Крім того, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати його інтересам. У зв`язку з задоволенням позову підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial