Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

21 вересня 2023 року представник заявника звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування позовних вимог представник заявника посилається на те, що [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] . Заявниця, як дружина померлого, спадкоємиця першої черги за законом, успадкувала вищевказаний будинок. При зверненні заявниці до Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» з метою замовлення нового технічного паспорту на будинок, їй видали довідку про те, що вони не можуть брати в роботу об`єкт, оскільки за даними архівного обліку в них, в інформації про власника написано: [PERSON] . У правовстановлюючому документі Свідоцтві про право на спадщину, виданого Державною нотаріальною конторою, нотаріусом Люба Ж.М., прізвище спадкодавця (чоловіка заявниці) і прізвище спадкоємця (заявниці) вказано « [PERSON] », а відповідно у свідоцтві про смерть, копіях паспортів, прізвище чоловіка заявниці та прізвище заявниці зазначено « [PERSON] ». Видача свідоцтва про право на спадщину, яке підлягало державній реєстрації, проводилося нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно і нотаріусом була допущена помилка. Наявна помилка перешкоджає заявнику належним чином користуватися і розпоряджатися на власний розсуд своїм майном. Посилаючись на викладене, представник заявника просила суд встановити факт, що Свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого 28 квітня 1993 року, спадкова справа №209, зареєстровано в реєстрі №1-1027 державним нотаріусом Люба Ж.М. на ім`я « [PERSON] », яке дійсно належало « [PERSON] » та перешло у спадщину « [PERSON] » дійсно належить [PERSON] . В судове засідання заявник та представник заявника не з`явились, представник заявника надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу без участі заявника та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та прохали їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Градизької селищної ради. Заперечень не мають. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 28 квітня 1993 року державним нотаріусом Люба Ж.М. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі №1-1027, я якому вказано, що спадкоємцями майна [PERSON] є дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 12 (зворотня сторона) - 13). Як зазначено у копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] (а.с.11 зворотня сторона). Згідно копії паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] , народилася [INFO] в с- щі Градизьк Глобинського району Полтавської області (а.с.10-11). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 27.11.1982 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбьу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.12). Таким чином, матеріалами справи підтверджено розбіжність у написанні прізвища заявника у Свідоцтві про право на спадщину за законом. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ. Встановивши, що написання прізвища заявника у Свідоцтві про право на спадщину за законом є помилковим, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved