Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду\~з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості у розмірі 40 650.00 гривень та\~ суму судових витрат у розмірі 2 684 гривень судового збору. \~ \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивує тим, що відповідач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм"\~(ТОВ "ФК "Інвеструм") з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим було підписано сторонами договір про надання банківських послуг №23842-01/2022 від 25.01.2022 року, а саме електронним підписом позичальника, відкритим за допомогою останнього одноразового ідентифікатора.\~Вказаний кредитний договір укладено на умовах строковості, зворотності та платності.\~ Відповідно до договору позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, передбачених договором.\~Невід`ємною частиною кредитного договору є Правила надання коштів на позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на офіційному сайті позивача. 31.01.2023 між\~ ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм"\~ та \~ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"\~було укладено Договір факторингу № 31012023, відповідно до якого\~ТОВ "ФК "Інвеструм"\~передало (відступило), а\~ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"\~за плату прийняло належні\~ТОВ "ФК "Інвеструм"\~права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників, в тому числі, і до [PERSON] . Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 31012023 від 31.01.2023 року - Реєстру Боржників за кредитними договорами, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"\~набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 40 650.00 гривень, з яких: - 15 000.00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; - 25 650.00 гривень сума заборгованості за щомісячними відсотками. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом\~ відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього\~ перед позивачем виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 40 650.00 гривень. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою від 19.09.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 25.10.2023 року о 09:00 годині (а.с.37), про що повідомлено сторін по справі (а.с.38). Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами. В судове засідання призначене на 25.10.2023 року: - представник позивача не прибув, про час та місце проведення розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства, через підсистему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без участі представника в заочному порядку (а.с.40). - відповідач також не прибув, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства за адресою постійного місця реєстрації: [ADDRESS] . Поштове повідомлення повернулось до суду без вручення з відміткою листоноші «За закінченням терміну зберігання» (а.с.42-74). Згідно довідки отриманої судом на запит з Відділу адресно довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області від 18.09.2023 року та довідки виконавчого комітету Василівської сільської ради Болградського району Одеської області № 154 від 15.09.2023 року відповідач [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.35). Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача, зазначеній у позовній заяві (а.с.40), суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Встановлені судом обставини. Судом встановлено, що 25.01.2022 між\~ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм"\~(первісний кредитор) та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №23842-01/2022, відповідно до якого\~ТОВ "ФК "Інвеструм"\~надано позичальнику кредит на суму 15 000 гривень, строком на 30 днів, тобто до 23.02.2022, під 547.5 відсотків річних від суми кредиту в розрахунку 1,50 % на добу. Відповідно до п.\~1.1.\~договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Згідно п.\~1.8.\~Договору невід`ємною частиною договору є Правила надання коштів на позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства. Сторони домовилися, що всі документи про надання кредиту підписуються позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, п.\~2.1.\~сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору, п.\~2.4., якщо позичальник прострочить виконання зобов`язання, нараховані відсотки підлягають перерахунку за відсотковою ставкою 2,5 % на добу з першого дня такого прострочення. Товариство має право вимагати від позичальника повернення кредиту та виплати за користування кредитом у повному обсязі, а також виконання всіх інших зобов`язань (п. п. 3.1.1. п. 3.1.);\~без згоди клієнта поступитися своїм правом вимогам за даним договором третьої особи, у зв`язку з чим відбудеться заміна сторони кредитодавця за договором, але з обов`язковим повідомленням запитувача про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати відступлення (п. п. 3.1. 4. п. 3.1.). Відповідно з п.\~6.1.\~підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, п.\~6.4.\~договір підписання цього договору клієнт надає згоду на те, щоб графік платежів розміщувався в електронному вигляді в Особистому Кабінеті клієнта, зареєстрованому на веб-сторінці Товариства. Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позиці (п. 6.7.). До кредитного договору додаються його невід`ємні частини Додаток 1 (Графік платежів) та Додаток 2 (Умови кредитування) (а. с. 8). 23.02.2023 [PERSON] звернувся до ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм"\~з заявою на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту від №23842-01/2022 від 25.01.2022 року на термін 14 днів, так як вніс суму в розмірі 5250.00 гривень необхідну для відстрочення виконання зобов`язання відповідно до пункту 4.6 Правил надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Додатковою угодою № 3 до Договору про надання фінансового кредиту №23842-01/2022 сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 14 днів тобто до 08.03.2022. Будь-які дії з нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняється, сума заборгованості позичальника становить 21 750.00 гривень. 31.01.2023 між\~ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм"\~("Клієнт") та\~ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"\~("Фактор") укладено Договір факторингу № 310012023, на умовах якого Фактор зобов`язаний передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступить Факторні правові грошові вимоги, строк виконання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб Боржників.\~Перелік Боржників, підстави виникнення правових вимог до Боржників, суми грошових та інших даних, зазначених у Реєстрі боржників, що формується в Додатку 1 та є невід`ємною частиною Договору. Перехід від Клієнта до Фактора правових вимог здійснюється в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком 2, після чого Фактор стає кредитором за відношенням до Боржників питань боржників та виставляються відповідні вимоги прав (а. с. 14-15). 31.01.2023 року між\~ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм"\~та \~ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"\~затверджено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 310012023 (а. с. 14). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №\~310012023 від 31.01.2023 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"\~набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 40 650.00 гривень. Частина перша\~ст. 514 ЦК України\~передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1\~ст. 516 ЦК України\~встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, суд приходить до висновку, що позивач набув право вимоги за кредитним договором №23842-01/2022 від 25.01.2022\~ "Фінансова компанія "Інвеструм"\~в обсязі, що існували на момент такого переходу. За твердженням позивача, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідачем дане твердження не спростовано. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість\~ 40 650.00 гривень, з яких: - 15 000.00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; - 25650.00 гривень сума заборгованості за щомісячними відсотками(а.с.11-15). Згідно частин 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір - укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми - є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.\~1 ст.\~512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім звернень, передбачених\~ст. 515 ЦК України\~) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно зі ст.\~514 Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що виникли на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що на підставі договору факторингу відбулася заміна первісного кредитора на нового кредитора\~ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів\~»\~ та позовні вимоги ТОВ\~«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів"\~є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кошти в добровільному порядку ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~ не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~ вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. З огляду вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~ до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 40 650.00 гривень підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати 2\~684.00 гривень судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved