Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

07 червня 2023 року позивач «АКБ «Конкорд»» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21 березня 2019 року між АТ «АКБ «Конкорд»» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом надання підписаної позичальником заяви про приєднання до Публічного договору комплексного обслуговування клієнтів - фізичних осіб в АТ «АКБ «Конкорд» №60.17.000034 та акцептованої банком про надання кредитних коштів у розмірі 5000 гривень з датою погашення 20.03.2021 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 45% річних. Підписанням вказаної заяви відповідач погодилася, що заява разом із графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, публічний договір та тарифами банку складають кредитний договір. Позичальник зобов`язалася щомісячно здійснювати оплату процентів, нарахованих за користування кредитом попередньому календарному місяці, комісії за наявності, частини заборгованості за кредитом та інші заборгованості згідно із кредитним договором та/або діючими тарифами. Також 21 березня 2019 року [PERSON] отримала платіжну картку на підставі заяви про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки/договору платіжної картки № 92.17.000804. АТ «АКБ «Конкорд» взяті на себе зобов`язання виконало та надало відповідачу кредит у сумі 5000 грн.. Відповідач свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим за договором перед банком у [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на 23 лютого 2023 року складає 16557,82 грн., в тому числі: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 5000 грн., прострочена заборгованість по відсотках - 2521,46 грн., плата за супроводження простроченої заборгованості по кредиту/несанкціонованої заборгованості - 3375,22 грн., пеня - 5661,14 грн.. Позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в 16557,82 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 12 червня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 108-109). Відповідачу наданий строк для надання відзиву. В судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог Закону. Позивач АТ «АКБ «Конкорд» про причини неявки представника суд не повідомив. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не зверталася. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 березня 2019 року між АТ «АКБ «Конкорд»» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом надання підписаної позичальником заяви про приєднання до Публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «АКБ «Конкорд» № 60.17.000034 (а.с. 13-15). Відповідно до розрахунку сукупної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за обраним видом кредиту, який є додатком до заяви про надання кредиту (а.с. 16), сума кредиту - 5000 грн.; валюта кредиту - гривня; термін користування - 24 місяці; процентна ставка - 45 % річних; погашення процентів і частини кредиту - щомісячно, в розмірі 5% від заборгованості за кредитом станом на кінець попереднього місяця; комісія за надання кредиту 4% + 5 грн.. Підписавши заяву про надання кредиту/кредитний договір та приєднавшись до публічного договору, відповідач підтвердила ознайомлення та згоду з умовами публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АКБ «Конкорд» на умовах, зазначених в публічному договорі та розміщених на офіційному сайті АТ «АКБ «Конкорд». На виконання взятих на себе зобов`язань за договором № 60.17.000034 від 21 березня 2019 року позивач надав кредит відповідачу в межах встановленого ліміту в розмірі 5000 гривень шляхом видачі кредиту на картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 6.12.7 Публічного договору банк нараховує проценти за користування кредитом щоденно у валюті Кредиту на суму використаного кредиту, за процентною ставкою згідно з тарифами. Базою для нарахування процентів є щоденна заборгованість за кредитом на кінець операційного (робочого)дня. У разі використання кредиту клієнт зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату процентів, нарахованих за користування кредитом в попередньому календарному місяці, комісії нарахованої наприкінці попереднього календарного місяця (в разі наявності), частини заборгованості за кредитом (якщо це передбачено умовами відповідного банківського продукту/послуги) та інших боргових зобов`язань (заборгованості) згідно з умовами Публічного договору та діючими тарифами. Обов`язковий платіж здійснюється в строки та в розмірі, зазначеному в заяві та/або Тарифах рахунку сукупної вартості та реальної процентної ставки. Клієнт зобов`язаний виконувати свої зобов`язання за кредитним договором та з метою здійснення обов`язкового платежу забезпечити наявність грошових коштів на рахунку на дату здійснення обов`язкового платежу в сумі такого обов`язкового платежу. Відповідно до п. 14.9.1 Публічного договору за невиконання зобов`язань по одержаному кредиту клієнт сплачує банку пеню за кожен день прострочення, у відповідності до умов кредитного договору. Клієнт також відшкодовує інші збитки, завдані банку невиконанням зобов`язань. Сплата пені не звільняє клієнта від сплати процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами згідно з умовами кредитного договору. Крім того, 21 березня 2019 року [PERSON] подала заяву про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки/договір платіжної картки № 92.17.000804 та отримала на підставі вказаної заяви платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 23-24) Відповідно до п. 5.5.5 Публічного договору за обслуговування рахунку та платіжної картки/карток та за інші послуги, що надаються банком клієнту за цим договором про надання платіжної картки, Банк нараховує комісії та інші плати в порядку і розмірах, передбачених тарифами банку, діючими на дату здійснення операції по рахунку. Банк має право вносити зміни до Тарифів банку в порядку зазначеному в п. 2.7 публічного договору. Згідно з розділу 14 «Інші умови» заяви про надання кредиту/кредитний договір № 60.17.000034 від 21.03.2019 року поданням та підписанням цієї заяви відповідач розумів та погодився з тим, що: - за умови підписання заяви про надання кредиту (надалі заява) відповідачем, підписання та скріплення печаткою зі сторони банку та надання кредиту (що разом вважається акцептом Банку) ця заява разом з графіком платежів/розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, публічний договір та тарифами банку складають Кредитний договір. - в разі отримання кредиту, відповідач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату процентів, нарахованих за користування кредитом у попередньому календарному місяці, комісії (за наявності), частини заборгованості по кредиту (якщо це передбачено умовами відповідного банківського продукту/послуги) та іншої заборгованості згідно із кредитним договором та/або діючими тарифами. Згідно з наданим банком розрахунку (а.с. 95-102) та випискою/особовим рахунком за даним кредитним договором (а.с. 82-94) заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 23 лютого 2023 2023 року становить 16557,82 грн., в тому числі: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 5000 грн., прострочена заборгованість по відсотках - 2521,46 грн., плата за супроводження простроченої заборгованості по кредиту/несанкціонованої заборгованості - 3375,22 грн., пеня - 5661,14 грн.. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частинами першою та третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок отримання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Судом встановлено, що 13 березня 2023 року позивач звертався до відповідача з повідомленням-вимогою про сплату заборгованості, проте станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або належно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За вказаних обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, враховуючи, що доказів на спростування викладених в позовній заяві та письмових матеріалах справи обставин щодо наявної заборгованості за кредитним договором відповідачем суду не надано, встановивши факт укладення між сторонами кредитного договору № 60.17.000034 від 21 березня 2019 року, приймаючи до уваги погодження усіх істотних умов договору, в тому числі, суму кредиту, суд дійшов висновку, що вимоги позивача слід задовольнити частково в розмірі 13182,60 грн., з яких прострочена заборгованість по тілу кредиту - 5000 грн., прострочена заборгованість по відсотках - 2521,46 грн., пеня - 5661,14 грн.. Підстав для стягнення плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості суд не вбачає, оскільки такі умови між сторонами в самому кредитному договорі не погоджені. Позивач просив суд стягнути із відповідача на його корить понесені судові витрати. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137). Позивачем в позовній заяві, поданій до суду зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс в сумі 7684 грн., з яких 2684 грн. - судовий збір та 5000 грн. - витрати професійну правничу допомогу На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 11/22 від 28 листопада 2022 року (а.с. 43). Проте, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті останнім; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги у зв`язку з розглядом вказаної справи, тому в стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь АТ «АКБ «Конкорд» витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial