Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Рішення суду допустити до негайного виконання. В обгрунтування позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з 22.05.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася одна дитина син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем у них не склалося, тому на протязі шести років вони спільно не проживають у зв`язку чим вона звернулася з позовом про розірвання шлюбу в Рожнятівський районний суд. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Не зважаючи на те, що їхній син [PERSON] хворіє та потребує постійного лікування, відповідач ухиляється від утримання дитини, жодної матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з тим, що їй самій важко утримувати дитину, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити, розгляд справи проводити без її участі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, відзиву на позов не подав. На підставі письмової заяви позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України). Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.05.2009 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.03.2016 року (а.с. 3-4). Син сторін [PERSON] , [INFO] хворіє, йому встановлено діагноз: легкий когнітивний розлад з елементами аутизму, що підтверджується копією консультативного висновку спеціаліста №257 виданого КНП ПОКЦПЗ ІФ ОР 13.01.2022 року (а.с. 8). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини. Виконання передбачених статтею 150 СК обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2023 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний матеріально надавати допомогу матері (у вигляді сплати аліментів) для утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, визначений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який відповідно до віку дитини на час ухвалення рішення становить 2833 грн., матеріальний стан позивачки, яка не працює, має на утриманні малолітню дитину, враховує той факт, що малолітній син [PERSON] хворіє легким когнітивним розладом з елементами аутизму, у зв`язку\~із захворюванням\~періодично лікується\~у лікувальних\~закладах,\~що змушує\~позивачку нести\~більші витрати\~утримання дитини\~на відміну\~від відповідача,\~враховує потреби\~дитини на\~її фізичний\~та духовний\~розвиток.\~Дані про\~те,\~що відповідач\~не може\~працювати та\~надавати матеріальне\~утримання своїй\~дитині,\~а також\~про наявність\~інших утриманців\~у відповідача,\~окрім сина\~ [PERSON] ,\~матеріали справи\~не містять\~і відповідачем\~не надані, а тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 3500 грн., на дитину є виправданими. Таким чином, суд вважає, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 3500 гривень щомісячно. Беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved