Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, в якому зазначила, що 28 квітня 2023 близько 22 години 15 хвилин [PERSON] , будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухався по проспекту Миру в напрямку вулиці Вільский Шлях у м. Житомир, де у нього виник умисел на вчинення хуліганства. Реалізуючи свій умисел, в цей же день, близько 22 год. 30 хв., [PERSON] , перебуваючи у дворі будинку [ADDRESS] , підійшов до припаркованого автомобіля марки «ВМW», моделі «Х53/FА71, FА72/04», в кузові сірого кольору, р.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] , та наніс декілька ударів ногами по передній лівій, передній правій та задній правій дверці, передньому правому крилу, правому та лівому дзеркалу заднього виду, а також руками відірвав ручку для відкриття задніх правих дверей, таким чином пошкодивши їх. Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи, відповідач своїми протиправними діями заподіяв матеріальної шкоди [PERSON] на загальну суму 32 069 грн. 20 коп. Як далі слідує зі змісту позову, 05.06.2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. За словами позивача, під час досудового розслідування кримінального провадження, а також під час зустрічі та в телефонному режимі відповідач переконував, що відшкодує завданий збиток в повному обсязі, однак по теперішній час він не розрахувався та на телефонні дзвінки не відповідає. З огляду на викладене у позовній заяві, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача 32 069 грн. майнової шкоди, завданої під час скоєння кримінального правопорушення. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 14.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе, за відсутності заперечень позивача, провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 05.06.2023 року у справі №295/6949/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з іспитовим строком в 1 (один) рік. За змістом вироку, 28 квітня 2023 близько 22 години 15 хвилин [PERSON] , будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухався по проспекту Миру в напрямку вулиці Вільский Шлях у м. Житомир, де у нього виник умисел на вчинення хуліганства. Реалізуючи свій умисел, в цей же день, місці, близько 22 год. 30 хв. [PERSON] , діючи з прямим умислом, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у пошкодженні чужого майна, перебуваючи у дворі будинку [ADDRESS] , підійшов до припаркованого автомобіля марки «ВМW», моделі «Х53/FА71, FА72/04», в кузові сірого кольору, р.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] , та наніс декілька ударів ногами по передній лівій, передній правій та задній правій дверці, передньому правому крилу, правому та лівому дзеркалу заднього виду, а також руками відірвав ручку для відкриття задніх правих дверей, таким чином пошкодивши їх. Вказаними протиправними діями [PERSON] заподіяв матеріальної шкоди [PERSON] на загальну суму 32\~069 грн. 20 коп. (а.с. 4-6). Майже одночасно з пред`явленням [PERSON] цивільного позову про відшкодування\~шкоди вирок Богунського районного суду м. Житомира від 05.06.2023 року у справі №295/6949/23 набрав законної сили. Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Частиною 7 ст.\~128\~КПК України передбачено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до наявного у матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль марки\~«ВМW»,\~моделі «Х53/FА71,\~FА72/04»,\~в кузові\~сірого кольору,\~р.н.\~ [NUMBER] , на праві власності належить [PERSON] (а.с. 21). Згідно з частиною першою статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до загальних підстав деліктної цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно з положеннями статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Всупереч зазначеним положенням відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що шкоди позивачу завдав не він. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи встановлення вироком суду вини відповідача у вчиненому кримінальному правопорушенні, протиправними діями якого було завдано шкоду майну [PERSON] на загальну суму 32 069,20 грн., відсутність доказів відшкодування [PERSON] в добровільному порядку заподіяної позивачу шкоди, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 073,60 грн. за подання позову, від сплати якого відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений при зверненні до суду.

Outcome: approved