Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" звернулось до Ізяславського районного суду Хмельницької області із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" суму заборгованості в розмірі 52 480,00 (п`ятдесят дві тисячі чотириста вісімдесят гривень 00 копійок), інфляційні втрати - 15 534,08 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири гривні 08 копійок), три відсотки річних - 2 135,15 грн (дві тисячі сто тридцять п`ять гривень 15 копійок); - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" cплачений судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч гривень 00 копійок). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та [PERSON] за допомогою інформаційно - телекомунікаційної системи було укладено електронний договір №4666620 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 16 000,00 грн строком на 30 днів (дата повернення кредиту 23.09.2021), зі сплатою процентів в розмірі 1,90 % в день в межах строку кредиту. 23.09.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим кредитний договір було автопролонговано на підставі п.4.3 договору та продовжено строк користування кредитом на 90 календарних днів. Також вказує, що 25.05.2022 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК" "Фінтраст Україна" було укладено договір факторингу №25-05/2022, відповідно до умов якого ТОВ "ФК" "Фінтраст Україна" набуло право вимоги за договором №4666620 від 24.08.2021, про що відповідача повідомлено шляхом направлення повідомлення на електронну пошту. Оскільки відповідач не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у нього виникла заборгованість, яка становить 52 480,00 грн та складається з наступного: 16 000,00 грн - тіло кредиту; 36 480,00 грн - нараховані проценти. Також у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання відповідачу нараховано інфляційні втрати в розмірі 15 534,08 грн та 3 % річних в розмірі 2 135,15 грн. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області Демчука П.В. від 12 травня 2023 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 червня 2023 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано до Корольовського районного суду м.Житомира за підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Корольовського районного суду м.Житомира від 30.06.2023, головуючою для розгляду цивільної справи №675/767/23 справі визначено суддю Петровську М.В. та 03.07.2023 справу передано судді для розгляду. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 05 липня 2023 року вищевказану цивільну справу прийнято до провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 11 липня 2023 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування поданого відзиву відповідач зазначає, що заявлені позовні вимоги є недоведеними з огляду на наступне: до позовної заяви не додано жодного документу, котрий би підтверджував той факт, що вказані в позовній заяві правила діяли на момент укладення кредитного договору, в них відсутній його особистий підпис, а також відсутні докази щодо ознайомлення його з даними правилами; в матеріалах справи відсутні документи, котрі б підтверджували факт перерахування чи видачі йому коштів; правила надання коштів у позичку, викладені на сайті ТОВ "Авентус Україна", не являються частиною кредитного договору, а тому визначені в них порядок, умови кредитування, права і обов`язки сторін, інша інформація, не мають жодного відношення до виниклих між ним та кредитором правовідносин. Також вказує, що в матеріалах справи відсутні документи, котрі підтверджують розмір заборгованості, при цьому, надана позивачем картка обліку не може бути прийнята судом в якості доказу по справі, оскільки остання не містить ідентифікуючих ознак, які вказують на відношення останньої до правовідносин. Крім того, зазначає, що позивачем здійснювалось нарахування відсотків та інших прострочень протягом забороненого законодавцем періоду, в період дії карантину, а саме з 24 серпня 2021 року по 02 травня 2023 року. Стверджує, що пролонгація строку дії договору не здійснювалась і стягнення процентів за користування кредитними коштами після 24.09.2021 є неправомірним. Визначені в матеріалах справи розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних є неправильними, оскільки інфляційні втрати розраховано на суму заборгованості з урахуванням відсотків за користування кредитом, а річні обраховані з невірно обчисленої суми заборгованості. 27 липня 2023 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" - адвоката Крюкової М.В. надійшла відповідь на відзив, в якому вона просить позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування поданої відповіді на відзив зазначає, що кредитний договір укладений між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства, відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, які були надіслані йому до особистого кабінету клієнта, доступ до якого має лише він. Також вказує, що кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку, всі нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, проценти нараховано правомірно у межах погодженого строку надання кредиту, та у межах періоду автопролонгації відповідно до поденного розрахунку. Також до поданої відповіді на відзив представником позивача додано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, з огляду на те, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, тобто без проведення судових засідань. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 24 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (далі - Товариство) та [PERSON] (далі - Споживач) було укладено договір №4666620 про надання споживчого кредиту. Положеннями розділу 1 вказаного вище договору передбачено наступне: укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства (п.1.1); на умовах, встановлених договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.2); сума кредиту (загальний розмір) складає 16 000,00 гривень (п.1.3); строк кредиту 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п.1.4); стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, якщо не виконанні умови для застосування заниженої процентної ставки, у межах нового строку, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація (п.п.1.5.1 п.1.5); занижена процентна ставка 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо споживач в межах строку, визначеного в п.1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставу, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь - якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору; а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають індивідуальних знижок стандартної процентної ставки (п.1.5.2 п.1.5); мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби (п.1.6); орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079,41 % річних, за заниженою ставкою 2013,43 % річних (п.1.7); орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 25 120,00 грн, за зниженою ставкою 20 560,00 грн (п.1.8). Відповідно до умов розділу 2 договору: кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою одержання кредиту; сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору. Положеннями розділів 3 та 4 вказаного вище договору передбачено наступне: нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт (п.3.1 розд.3); до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в Графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 Договору, відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до п.4.2 Договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в Графіку платежів (п.3.2 розд.3); строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження, або в порядку автопролонгації (п.4.1 розд.4); якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача (п.п.4.3.1 п.4.3 розд.4); споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в п.п.4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення строку автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача (п.п.4.3.3 п.4.3 роз.4). Відповідно до розділу 6 кредитного договору: сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів. Якщо відбулося продовження строку користування кредитом в порядку автопролонгації, повернення кредиту, здійснюється не пізніше наступного дня, що є новою датою повернення кредиту та відображається споживачу в Особистому кабінеті, а сплата процентів, що нараховуються за день автопролонгації, здійснюється в день такої автопролонгації (п.6.1 розд.6); повернення кредитної заборгованості споживачем, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в договорі та/або на Веб-сайті банківські рахунки Товариства в національній грошовій одиниці України - гривня (п.6.2 розд.6). Згідно положень розділу 7 договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 768,00 гривень на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 176,00 гривень починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання; штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів), нарахованої за порушення Споживачем зобов`язань за цим договором, обмежується сумою визначеною, відповідно до Закону України "Про споживче кредитування". 21 серпня 2018 року, [PERSON] , за допомогою одноразового ідентифікатора, було підписано паспорт споживчого кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна", в якому передбачено наступні умови кредитування: сума/ліміт кредиту 16 000,00 грн; строк кредитування 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації; стандартна процентна ставка, відсотків річних (застосовується протягом строку кредиту, якщо не виконані умови для застосування заниженої процентної ставки, в період пролонгації та автопролонгації) 693,50 % річних (1,90 % в день); знижена процентна ставка, відсотків річних: (застосовується протягом початкового строку кредиту, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки на стандартну процентну ставку, зокрема протягом строку кредиту (+3 дні) здійснено повне погашення заборгованості або пролонгацію строку кредиту) 346,75 % річних (0,95 % в день); штрафи 768,00 гривень на 4 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом та 176,00 гривень починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом. У відповідності до наявної в матеріалах справи довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Контрактовий дім" від 06.06.2022, ТОВ "Авентус Україна" 24.08.2021 на номер картки [NUMBER] були перераховані грошові кошти в розмірі 16 000 грн. Також факт зарахування 24.08.2021 кредитних коштів в сумі 16 000 грн на картку [PERSON] [NUMBER] підтверджено наданою відповіддю АТ «ПриватБанк» від 11.10.2023 на запит суду. 25 травня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Україна" (далі - фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (далі - клієнт) укладено договір факторингу №25-05/2022, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настане або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Згідно додатку №1 до договору факторингу №25-05/2022 від 25 травня 2022 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінтраст Україна" право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4666620 в загальному розмірі 52 480,00 грн (16 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 480,00 грн - сума заборгованості за відсотками). 25 травня 2022 року на електронну поштову адресу [INFO] відправлено лист про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна". Згідно з наданою позивачем карткою обліку договору, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем станом на 24.05.2022 становить 52 480,00 грн та складається з наступного: 16 000,00 грн - основний борг; 36 480,00 грн - проценти. Відповідно до наявного в позовній заяві розрахунку, [PERSON] за період з 2022 року по березень 2023 року нараховано інфляційні втрати в розмірі 15 534,08 грн, та за період з 23.12.2021 по 02.05.2023 нараховано 3 % річних в розмірі 2 135,15 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір про надання споживчого кредиту №4666620 від 24 серпня 2021 року був укладений між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується довідкою від 06.06.2022 №2023 та листом АТ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-231010/65725 від 11.10.2023. Відомості щодо погашення [PERSON] заборгованості (часткового погашення заборгованості) в матеріалах справи відсутні. Посилання відповідача на те, що строк дії договору закінчився 23.09.2021 та не був пролонгований є хибними, оскільки у зв`язку з тим, що станом на 23.09.2021 [PERSON] не погасив заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №4666620 строк кредиту було автопролонговано на 90 календарних днів на підставі п.4.3 договору, та він закінчився 22.12.2021. Враховуючи вищевикладене, оскільки отримані за договором про надання споживчого кредиту №4666620 від 24.08.2021 кошти в добровільному порядку відповідачем [PERSON] не повернуті, що підтверджується договором про надання споживчого кредиту, паспортом споживчого кредиту, карткою обліку договору, а також беручи до уваги те, що заборгованість по тілу кредиту та відсотках за користування кредитними коштами нараховані в межах строку дії договору, тому, суд погоджується, що позивач, якому відступлено право вимоги, вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків, що становить 52 480,00 грн. При цьому, з картки обліку договору вбачається, що заборгованість по тілу кредиту та відсоткам розрахована в межах строку дії договору (по 22.12.2021). Щодо вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 11 березня 2020 року, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №211 від 11 березня 2020 року (з подальшими змінами), якою з 12.03.2020 на усій території України встановлено карантин, в подальшому такий неодноразово продовжувався, та був відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №651 від 27 червня 2023 року Відповідно до п.6 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування" у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Беручи до уваги те, що 3 % річних та інфляційні втрати, згідно наявних в позовній заяві розрахунків, нараховані відповідачу [PERSON] в період дії карантину, натомість у відповідності до п.6 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування" споживач був звільнений від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання у цей період, відтак відсутні підстави для їх стягнення. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 24.08.2021 в загальному розмірі 52 480,00 грн, яка складається з тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. У відповідності до статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2 007,95 грн (52 480,00 грн/70 149,23 грн х 2 684,00 грн (сума сплаченого судового збору)). Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу представником позивача - адвокатом Крюковою Мариною Володимирівною до позовної заяви додано: договір про надання правової допомоги №07/07-2022 від 07 липня 2022 року; звіт від 02 травня 2023 року про надання правової допомоги згідно договору №07/07-2022 від 07.07.2022; рахунок на оплату по замовленню №338/02/05 від 02 травня 2023 року щодо договору №07/07-2022 на суму 8 000,00 грн; платіжна інструкція №372 від 02 травня 2023 року. Згідно п.1 розділу 1 договору про надання правової допомоги №07/07-2022 від 07 липня 2022 року, предметом договору є надання клієнту правової допомоги, інформації, юридичної допомоги, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь - якому статусі. Встановлення обставин справи, збір та аналіз доказів та документів, формування правової позиції, складення та подання позовних заяв, клопотань, заяв, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Положеннями розділу 3 договору передбачено наступне: оплата за надані послуги складається з суми вартості послуг, зазначених у рахунку - фактурі (п.1); розмір оплати не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт (п.2); сума оплати подвоюється у разі надання адвокатом послуг клієнту у неробочий час, вихідні та святкові дні (п.3); до гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4); факт наданих послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги (п.5); підставою для оплати є рахунок - фактура. Клієнт здійснює оплату за надані послуги у день отримання рахунку - фактури шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок (п.6); у випадку дострокового розірвання договору з ініціативи клієнта, адвокат не повертає раніше отриманий від клієнта гонорар та відшкодовані фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно пункту 1 розділу 4 договору, договір набуває чинності з дати його підписання і діє протягом 12 наступних календарних місяців. Після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається пролонгованим на той же строк і на тих же умовах. Відповідно до звіту від 02 травня 2023 року про надання правової допомоги згідно договору №07/07-2022 від 07.07.2022, загальна вартість наданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" адвокатом Крюковою Мариною Володимирівною послуг становить 8 000,00 грн, та включає в себе: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] ; складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] ; подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта. Згідно наявних в матеріалах справи рахунку на оплату по замовленню №338/02/05 від 02 травня 2023 року та платіжної інструкції №372 від 02 травня 2023 року, ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" перерахувало на рахунок належний адвокату Крюковій Марині Володимирівні грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн, з призначенням платежу: сплата за послуги з аналізу, складання та подання позовної заяви згідно р/ф №338/02/05 від 02.05.2023. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведені приписи, відсутність будь-яких доказів на обґрунтування співмірності витрат на оплату послуг адвоката з обсягом наданої правової допомоги з урахуванням незначної складності справи, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження та без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів, обсягу наданих позивачем доказів, сталої судової практики щодо розгляду справ даної категорії, cуд вважає необґрунтованою та такою, що явно виходить за розумні межі суму правової допомоги, вказану в звіті про надання правової допомоги, в розмірі 8 000,00 грн, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 1 500 грн.

Outcome: partial