Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Міський голова Маркушин О. в особі виконавчого комітету Ірпінської міської ради 26.04.2022 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури, яким з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з [PERSON] на користь Виконавчого комітету Ірпінської міської ради 5047574,47 грн., з яких: 2665500,80 грн. заборгованості по сплаті коштів на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь; пеня у розмірі 1305295,63 грн., штраф у розмірі 186585,06 грн., інфляційна складова у розмірі 782908,98 грн., 3 % річних у розмірі 107284,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] звернувся до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради із заявою з метою укладення договору про залучення коштів замовників будівництва об?єктів архітектури, що здаються в експлуатацію на розвиток інженерно-транспортної соціальної інфраструктури м. Ірпінь по об`єкту будівництва [ADDRESS] . Між виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області в особі міського голови [PERSON] та замовником будівництва [PERSON] , який іменується надалі «Замовник» було укладено договір № 41 від 16.12.2020 року про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь. Відповідно до п. 1.1. Договору, його предметом є участь Замовника у розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста Ірпінь. Згідно п. 1.2 та п.1.3 Договору, місце розташування об?єкта: [ADDRESS] який має цільове призначення: будівництво торгівельно-розважального центру з паркінгом загальною площею 1 901,40 м.кв. Пунктом 2.1. Договору визначено, що загальна вартість будівництва торгівельно-розважального центру з паркінгом в [ADDRESS] , (розрахована відповідно до заяви замовника, виходячи з опосередкованої вартості будівництва об?єктів соціального призначення, які споруджуються на території України) та складає 41235661,80 грн., в т.ч. ПДВ - 6872610,30 грн. Величина пайової участі (внеску) Замовника у створенні інженерно-транспортної та соціальної інженерно-транспортної соціальної інфраструктури м. Ірпеня розраховується відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» далі - Закон № 3038-VI та Положення визначається у розмірі 4(чотири) відсотка від загальної вартості будівництва. Тобто, величина пайового внеску для даної житлової забудови складає: 41235661,80 ? 4% = 1 649 426,47 грн. Згідно п. 2.2. Договору, сплата коштів Замовником на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста здійснюється шляхом безготівкового перерахування в сумі - 1 649 426,47 грн., які Замовник зобов`язується сплатити негайно, протягом семи днів з моменту реєстрації договору. Пунктом 2.3. Договору сторони дійшли згоди, що за порушення строків сплати пайового внеску стягується пеня у розмірі 0,1% від нарахованої суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми. Відповідно до п. 3.1.2 Договору, Замовник зобов`язується сплатити кошти на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь у розмірі, визначеному у п. 2.2. цього договору. Згідно п. 6.1. Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до виконання сторонами всіх своїх обов`язків за цим договором. Угодою № 2 від 25.03.2021 року були внесені зміни до Договору № 41 від 16.12.2020 року, а саме п.1.3 та пункти 2.1.-2.2. Договору викладено у новій редакції: 1.3. Цільове призначення об?єкта: будівництво торгівельно-розважального центру з паркінгом загальною площею - 3072,70 м2. Відповідно до п. 2.1. загальна вартість будівництва торгівельно-розважального центру з паркінгом в [ADDRESS] (земельна ділянка з кадастровим номером: 3210900000:01:066:0013), розрахована відповідно до опосередкованої вартості будівництва об?єктів соціального призначення, які споруджуються на території України (відповідно до листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 7/15.3/10900-18 від 17.10.2018р. 1455179) складає: 3072,70 ? 21687,00 = 66637644,90 грн. (в т. ч. ПДВ - 11 106 274,15 грн.). Величина пайової участі (внеску) Замовника у створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпеня розраховується відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» №132-IX від 20.09.2019р. та Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва об?єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, затвердженого рішенням сесії Ірпінської міської ради від 06.11.2014р. № 4146-60-VI. Для даної забудови величина пайового внеску складає: 66637644,90 ? 4 % = 2665505,80 грн. Сплата коштів Замовником на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста здійснюється шляхом безготівкового перерахування в сумі 2 665505,80 грн. згідно графіка, додаток № 1. Так, згідно даної Угоди замовник зобов`язується сплатити протягом 2021 р. пайовий внесок згідно наступного графіку: Березень 2021 р. - 266550,00 грн.; Квітень 2021 р. - 266550,00 грн.; Травень 2021р. - 266550,00 грн.; Червень 2021 р. - 266550,00 грн.; Липень 2021 р. - 266550,00 грн.; Серпень 2021 р. - 266550,00 грн.; Вересень 2021 р. - 266550,00 грн.; Жовтень 2021р. - 266550,00 грн.; Листопад 2021 р. - 266550,00 грн.; Грудень 2021р. - 266 550,80 грн.; Станом на момент подачі позову за відповідачем рахується заборгованість згідно графіка сплати, додатку № 1 до Угоди та угоди № 2 у повному обсязі. На день подачі позову до суду заборгованість [PERSON] за договором № 41 «Про залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь» не погашено. На підставі викладеного звертається до суду з даним позовом. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача Мікеш С.А. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві та просив застосувати позовну давність в частині позовних вимог про стягнення 186585,06 грн. штрафу та пені у розмірі 659978,09 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, вислухавши представника позивача та представника відповідача, дійшов висновку, про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. 17 жовтня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким, зокрема, скасовано пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Зазначеним Законом з 01.01.2020 року виключено ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Разом із цим, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності з Україні» містить Прикінцеві та перехідні положення в яких вказано, що договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання. Отже, відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.2 ст.40 Закону No3038-VI в редакції чинній на момент виникнення договірних правовідносин). Так, згідно з пунктом 1.1 Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, затвердженого рішенням сесії Ірпінської міської ради від 06.11.2014 № 4146-60-VI зі змінами затвердженими рішенням сесії Ірпінської міської ради від 26.03.2015 р. № 4856-68-VI (далі - Положення) - залучення, розрахунок коштів замовників будівництва об?єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь проводиться відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та цього положення. Пунктом 1.3. Положення визначено, що пайова участь полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до міського бюджету (бюджету розвитку) коштів для створення і розвитку зазначеної інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури. Відповідно до пункту 2.1. Положення, величина пайової участі у розвитку інфраструктури визначається у договорі, укладеному Ірпінською міською радою з замовником будівництва об?єктів архітектури, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об?єкта, визначеною з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. Судом встановлено, між виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області в особі міського голови [PERSON] та замовником будівництва [PERSON] , який іменується надалі «Замовник» було укладено договір № 41 від 16.12.2020 року про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь (а.с. 12-13) Відповідно до п. 1.1. Договору, його предметом є участь Замовника у розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста Ірпінь. Згідно п. 1.2 та п.1.3 Договору, місце розташування об?єкта: [ADDRESS] який має цільове призначення: будівництво торгівельно-розважального центру з паркінгом загальною площею 1901,40 м.кв. Пунктом 2.1. Договору визначено, що загальна вартість будівництва торгівельно-розважального центру з паркінгом в [ADDRESS] , (розрахована відповідно до заяви замовника, виходячи з опосередкованої вартості будівництва об?єктів соціального призначення, які споруджуються на території України) та складає 41235661,80 грн., в т.ч. ПДВ - 6872610,30 грн. Відповідно до даного договору сторони домовились щодо загальної суми пайового внеску в розмірі - 1649426,47 грн. Крім того, судом встановлено, що за договором № 41 від 16.12.2020 р. за порушення строків сплати пайового внеску стягується пеня у розмірі 0,1% від нарахованої суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми. Згідно із п. 3.1.2. договору Замовник зобов`язується сплатити кошти на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, визначеному п. 2.2. вказаного договору. 10.08.2012 р. Крім того, 25.03.2021 року між виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області в особі міського голови [PERSON] та замовником будівництва [PERSON] , який іменується надалі «Замовник» було укладено угоду № 2 про внесення змін до договору від 16.12.2020 року № 41 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, відповідно до якого було внесено зміни до п. 1.3 та п. 2.1-2.2 договору № 41, згідно яких величина пайового внеску була збільшена до 2665505,80 грн. а також було внесено зміни до графіку сплати пайового внеску замовника будівництва (а.с. 14-15, 16). За змістом положень ч. 1 ст. 40 Закону № 3038-VI порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 40 Закону № 3038-VI замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов?язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об?єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Законом врегульовано організаційні та економічні відносини, пов?язані із залученням, розрахунком розміру, використанням коштів пайової участі замовників будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Ірпінь та укладання договору про пайову участь (п. 1.1 цього Положення). Зокрема, п. 2.6 Положення та ч 2,3 ст. 40 Закону № 3038-VI встановлено, що замовник, який має намір укласти договір про пайову участь, зобов?язаний звернутися із заявою до міського голови. Відповідно до ч. 9 ст. 40 Закону № 3038-VI та п. 2.7 Положення договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об?єкта будівництва в експлуатацію. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об?єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Таким чином, Законом № 3038-VI і зазначеним Порядком встановлено, що саме на замовника покладено обов`язок укладення договору про пайову участь і сплати відповідних коштів. Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України зобов?язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов?язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Заборгованість по сплаті пайової участі на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь за договором № 41 від 16.12.2020 року та додатковою угодою № 2 від 25.03.2021 року до договору № 41 складає 2665500,80 грн. Факт заборгованості відповідача зі сплати коштів пайової участі підтверджується розрахунком суми заборгованості за договором № 41 від 16.12.2020 року складений відділом економіки Виконавчого комітету Іріпнської міської ради, який відповідачем не оспорювався (а.с. 17). Відповідно до ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено в судовому засіданні відповідач має заборгованість по сплаті коштів на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпень у розмірі 2665500,80 грн. Згідно ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Сплата [PERSON] неустойки (пені) за порушення строків сплати пайового внеску передбачена п. 2.3 договору у розмірі 0,1 % від нарахованої суми за кожний день прострочення. Крім того, п. 2.3 договору за порушення строків сплати пайового внеску понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За наданими розрахунками неустойка (пені) складає 1305295,63 грн., штраф складає 186585,06 грн. Разом з тим, представником відповідача було заявлено вимогу про застосування позовної давності до даних правовідносин в частині стягнення штрафу та пені. Згідно ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ст. 256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК). Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 26.04.2022 року, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня та штраф за період з 26.04.2021 року по 26.04.2022 року. Відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності, разом з тим вказана заява не підлягає задоволенню з огляд у на наступне. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) встановлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 натупного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У той же час пунктом 15 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення (Закон України № 691-ІХ від 16 червня 2020 року «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19»). У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини. На підставі викладеного, заява представника відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності, не підлягає задоволенню. Таким чином, [PERSON] свої зобов`язання по договору повністю не виконав, чим порушив умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст. 526 ЦК України. Відповідач своєчасно не надав грошові кошти на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь за договором відповідно до його умов, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по сплаті коштів на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь у розмірі 2665500,80 грн. та пеня у розмірі 1305295,63 грн., штраф у розмірі 186585,06 грн. Умовами укладеного між сторонами договору та Цивільним кодексом України передбачено цивільно-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати пені та штрафу. Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просторечення. А тому, враховуючи ч. 2 ст. 625 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова у розмірі 782908,98 грн. та 3 % річних у розмірі 107284,00 грн. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов договору № 41 про залучення коштів замовника будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь від 16.12.2020 року та угоди № 2 від 25.03.2021 року, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті коштів на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, на стягнення якої позивач має право, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов договору, суду не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір відповідно до задоволених позовних вимог у розмірі 50475 грн. 74 коп.

Outcome: approved