Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовом до відповідачів Черкаської обласної профспілкової організації профспілки працівників культури (м. Черкаси вул. Байди Вишневецького, 18) та голови Черкаської обласної організації профспілки працівників культури Марштупи В.В. м. Черкаси вул. Б.Вишневецького, 18) про захист честі, гідності і ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди вказуючи, що він з 25.06.2013 року згідно рішення Черкаської обласної ради від 21.06.2013 року призначений на посаду директора комунального закладу «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради. 24.08.2023 на адресу КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» надійшов лист начальника Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації Шабатіна О. з проханням, у межах повноважень, розглянути звернення голови обласної профспілкової організації профспілки працівників культури Марштупи В.В. від 09.08.2023 року № 24 щодо ситуації, що склалася у КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» та надати до 28.08.2023 року пояснення щодо порушення у зверненні питань. 28.08.2023 року позивачем на адресу Управління культури та охорони культурної спадщини направлено лист з поясненнями щодо звернення голови обласної профспілкової організації профспілки працівників культури Марштури В.В. від 09.08.2023 року. Зі змісту звернення голови обласної профспілкової організації профспілки працівників культури Марштури В.В., адресованої голові Черкаської обласної ради [PERSON] , наведено фрази та вислови відносно позивача [PERSON] : - «Поза сумнівом філармонію можна вважати провідним мистецьким закладом області, але з приходом на посаду директора [PERSON] в її тенетах розпочалися не зовсім зрозумілі та нераціональні події, а саме: найперше Федоряка звільнив з роботи переважну більшість народних та заслужених артистів України, заслужених діячів мистецтва України, керівників колективів, тобто фактично майже весь керівний професійний склад, на якому трималася діяльність колективу філармонії, що негативно вплинуло на рівень майстерності та суттєво загальмувало творчий розвиток філармонії. Маємо один з яскравих прикладів, а саме відсутність на сьогодні високопрофесійного керівника Черкаського народного хору, бо кількох з них [PERSON] банально звільнив, адже ті мали своє професійне бачення у розвитку та роботи хору, яке не співпадало з примітивним баченням директора. - «Нам прикро спостерігати, як рівень колись однієї з кращих філармоній України на чолі з Федорякою скочується до рівня середньостатистичного районного Будинку культури». - «Нещодавно відбулося засідання конкурсної комісії з питань обрання керівника КЗ «Черкаського обласного мізично-драматичного театру ім. Т.Г.Шевченка, членом комісії був і голова обкому профспілки. Комісія обрала керівника театру, але не за того, за якого агітував Федоряка і, як наслідок, [PERSON] організував масовий вихід з профспілки працівників філармонії, що призвело до знищення первинної профспілкової організації колективу. Розцінюю це як помсту, адже профспілка була єдиною реальною силою, яка десятиліттями захищала артистів». - «На жаль, і на сьогоднішній день директор продовжує безпідставно тиснути на професійних працівників філармонії та пропонує шукати іншу роботу. Звернення та заяви працівників, в порушення чинного законодавства України, часто ігноруються та залишаються без відповіді. Отже, як висновок, профспілка вважає дії директора недопустимими та такими, що суперечить Європейським демократичним цінностям і розглядає його вчинки як намагання повністю узурпувати владу в колективі філармонії». - «Вважаю за необхідне звернутися до Обласної ради, як до власника КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради», з пропозицією: 1.Створити комісію та призначити службове розслідування з питань правопорушень [PERSON] на посаді. 2….для об`єктивності розслідування включити до складу комісії голову обкому профспілки працівників культури [PERSON] . 3. Тимчасово призупинити дію трудового договору між директором закладу [PERSON] та Обласною радою. Включити до складу комісію голову обкому профспілки працівників культури [PERSON] ». Інформація, наведена відповідачем [PERSON] у зверненні від 09.08.2023 року безпосередньо стосується його, як директора філармонії та побудована у формі негативної (такої, що не відповідає дійсності) інформації щодо його професійних та ділових якостей як керівника ввіреного йому комунального закладу. Інформація є недостовірною, носить образливий характер, її поширення ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію. Поширення даної інформації свідчить про принизливе ставлення відповідача до нього, що в свою чергу впливає на зниження соціальної цінності особи позивача приниження його гідності. Викладені в листі обставини не відповідають дійсності, директор філармонії не входив до числа членів конкурсної комісії на якій обирався керівник театру, жодних відомостей щодо прихильності, чи знаходження в дружніх стосунках з кандидатами на посаду керівника театру у нього немає, що вказує на мету скомпрометувати ділову репутацію позивача. Вислови в листі про те, що рівень філармонії України скочується до рівня середньостатистичного є образливими, провокативними та натякають на недосвідченість, самовпевненого керівника, які не мають жодного змістовного підґрунтя. Негативні наслідки спричинені діями відповідача усвідомлені і сплановані. Він є публічною особою, неодноразово проходив курси підвищення кваліфікації та післядипломної освіти, у 2019 році закінчив Луганську державну академію культури та мистецтв, йому вдається органічно поєднувати адміністративну роботу із роботою ведучого та режисера, постійно покращує матеріально-технічний стан закладу. За період з 2013 по 2023 рік працівники художньо-артистичного складу відзначалися державними нагородами. Таким чином, інформація викладена у зверненні відповідача [PERSON] є недостовірною, неправдивою, така, що не відповідає дійсності, поширення якої свідчить про принизливе ставлення відповідача до позивача, його моральних та професійних якостей, а тому завдає непоправної шкоди честі, гідності та діловій репутації позивача не тільки, як особи, яка займає публічну посаду, а й як професійного режисера та ведучого, шляхом зниження престижу та підриву довіри до його професійної діяльності. Просить визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує права та свободи, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію [PERSON] інформацію, що [PERSON] здійснює керівництво комунальним закладом «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» непрофесійно, зневажаючи при цьому вимоги Конституції і законів України, поширених головою обласної профспілкової організації культури [PERSON] у зверненні до голови Черкаської обласної ради Підгорному А.В. від 09.08.2023 року № 24 та зобов`язати відповідача спростувати недостовірну інформацію в такий самий спосіб, як вони були розповсюджені, а саме шляхом направлення офіційного листа на адресу Черкаської обласної ради та Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації зі спростуваннями. Стягнути з відповідачів на користь позивача 30\~000 гривень моральної шкоди та понесені судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.09.2023 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу надано термін на подачу відзиву на позовну заяву позивача. Відповідач у визначений законом строк надав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги позивача не визнає та зазначає, що [PERSON] працює на посаді голови Черкаської обласної профспілкової організації профспілки працівників культури. Завданням профспілки, а також права та обов`язки голови визначені у Положенні про територіальні організації Профспілки працівників культури України та їх органи. Вбачаючи порушення у роботі директора КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» Федоряки Ю.Г., голова профспілки направив відповідне звернення від 09.08.2023 року № 24 до голови Черкаської обласної ради Підгорного А.В. для усунення недоліків у роботі директора філармонії. До відповідача неодноразово надходили скарги від працівників на дії позивача. 18.07.2023 року до голови Профспілки звернувся головний інженер філармонії [PERSON] щодо грубих порушень його т трудових прав. Тому своїм зверненням до голови Черкаської обласної ради [PERSON] відреагував на скарги підлеглих позивача, виконуючи свої обов`язки. У зверненні були викладені порушення позивача по відношенню до підлеглих. Відповідач, дотримуючись посадової субординації, направив інформацію про порушення у трудовій діяльності позивача до керівництва [PERSON] , тобто у межах службового листування, а тому ніяким чином зазначене у спірному зверненні не створить негативну соціальну оцінку в очах оточуючих. Жодних публічних висловлювань чи образ, що порушують немайнові права [PERSON] відповідачами не вчинялося, їх дії спрямовані виключно на вирішення спірних ситуацій та скарг, які склалися навколо трудової діяльності позивача. Із позовних вимог не вбачається фактів та доказів, які можуть свідчити про фізичний біль та страждання, яких позивач зазнав, а тому твердження про спричинення йому моральної шкоди є безпідставним та необґрунтованим. Просили в позові позивачу відмовити та стягнути понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Нікітюк А.М. заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Черкаської обласної профспілкової організації профспілки працівників культури адвокат Березенко Є.А. та відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнали з мотивів викладених у відзиві, просили в позові відмовити. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 ЦК України). Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Ураховуючи викладене та беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу з іншого боку. Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також право на звернення до суду з позовом про захист її гідності, честі та ділової репутації. Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються відповідно до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди (пункт 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Звертаючись до суду з позовом позивач [PERSON] послався на те, що 24.08.2023 на адресу КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» надійшов лист начальника Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації Шабатіна О. з проханням у межах повноважень розглянути звернення голови обласної профспілкової організації профспілки працівників культури Марштупи В.В. від 09.08.2023 року № 24 щодо ситуації, що склалася у КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» та надати до 28.08.2023 року поясненя щодо порушення у зверненні питань. Як встановлено в судовому засіданні підставою направлення листа начальника Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації Шабатіна О. до КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» стало звернення голови обласної профспілкової організації профспілки працівників культури Марштури В.В., адресованої голові Черкаської обласної ради [PERSON] в якому зазначено такі вислови: - «Поза сумнівом філармонію можна вважати провідним мистецьким закладом області, але з приходом на посаду директора [PERSON] в її тенетах розпочалися не зовсім зрозумілі та нераціональні події, а саме: найперше Федоряка звільнив з роботи переважну більшість народних та заслужених артистів України, заслужених діячів мистецтва України, керівників колективів, тобто фактично майже весь керівний професійний склад, на якому трималася діяльність колективу філармонії, що негативно вплинуло на рівень майстерності та суттєво загальмувало творчий розвиток філармонії. Маємо один з яскравих прикладів, а саме відсутність на сьогодні високопрофесійного керівника Черкаського народного хору, бо кількох з них Федоряка банально звільнив, адже ті мали своє професійне баченняє розвитку та роботи хору, яке не співпадало з примітивним баченням директора. - «Нам прикро спостерігати, як рівень колись однієї з кращих філармоній України на чолі з Федорякою скочується до рівня середньостатистичного районного Будинку культури». - «Нещодавно відбулося засідання конкурсної комісії з питань обрання керівника КЗ «Черкаського обласного мізично-драматичного театру ім. Т.Г.Шевченка, членом комісії був і голова обкому профспілки. Комісія обрала керівника театру, але не за того, за якого агітував Федоряка і, як наслідок, [PERSON] організував масовий вихід з профспілки працівників філармонії, що призвело до знищення первинної профспілкової організації колективу. Розцінюю це як помсту, адже профспілка була єдиною реальною силою, яка десятиліттями захищала артистів». - «На жаль, і на сьогоднішній день директор продовжує безпідставно тиснути на професійних працівників філармонії та пропонує шукати іншу роботу. Звернення та заяви працівників в порушення чинного законодавства України часто ігноруються та залишаються без відповіді. Отже, як висновок, профспілка вважає дії директора недопустимими та такими, що суперечить Європейським демократичним цінностям і розглядає його вчинки як намагання повністю узурпувати владу в колективі філармонії». - «Вважаю за необхідне звернутися до Обласної ради, як до власника КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради», з пропозицією: 1.Створити комісію та призначити службове розслідування з питань правопорушень [PERSON] на посаді. 2….для об`єктивності розслідування включити до складу комісії голову обкому профспілки працівників культури [PERSON] . 3. Тимчасово призупинити дію трудового договору між директором закладу [PERSON] та Обласною радою. Включити до складу комісію голову обкому профспілки працівників культури Марштупу В.В.». Саме вказану інформацію просить спростувати позивач як таку, що не відповідає дійсності, вказана інформація порочить його честь, гідність та репутацію. Щодо вимог позивача про визнання недостовірною та такою, що порушує права позивача на повагу до його гідності, честі та ділової репутації суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Статтею 55 Конституції України закріплено право захисту своїх праві свобод від порушень та протиправних посягань. У статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року та пунктом 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, встановлено, що ніхто не повинен зазнавати незаконних і безпідставних посягань на його честь і репутацію. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація (ст. 201 ЦК України). Отже, відповідно до ст. 277 ЦК фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що ст. 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. У п. 19 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно ст. 29 Закону України "Про інформацію", інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Суб`єкти інформаційних відносин звільняються від відповідальності за розголошення інформації з обмеженим доступом, якщо суд встановить, що ця інформація є суспільно необхідною. Як встановлено в судовому засідані, позивач скористався правом відповіді та 28.08.2023 року позивачем на адресу Управління культури та охорони культурної спадщини направлено лист з поясненнями щодо звернення голови обласної профспілкової організації профспілки працівників культури Марштури В.В. від 09.08.2023 року. Згідно з вимогами ч.1 ст.31 Закону України «Про інформацію», у разі якщо порушенням права на свободу інформації особі завдано матеріальної чи моральної шкоди, вона має право на її відшкодування за рішенням суду. У п.21 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам також роз`яснено, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач працює на посаді директора комунального закладу «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» з 25.06.2013 року, отже є публічною особою, а тому свідомо відкритий для прискіпливого контролю за його особою, як з боку пересічних громадян, ЗМІ та інших осіб. Факт направлення\~листа на\~Голову Обласної\~ради представником\~відповідача та\~відповідачем \~в судовому\~засіданні не\~заперечувався.\~Проте,\~як зазначили\~відповідачі,\~приводом направлення\~листа до\~Голови \~обласної ради\~ стали\~надходження неодноразових\~скарг від працівників філармонії на дії директора, зокрема звернення головного інженера філармонії [PERSON] щодо грубих порушень його трудових прав. Копію листа [PERSON] додано до матеріалів справи. Суд вважає, що відповідач [PERSON] , яг голова профспілки відреагував на скарги підлеглих позивача та виконував свої обов`язки, дотримуючись посадової інструкції та у межах службового листування, а тому ніяким чином зазначене у спірному зверненні не створило негативної соціальної оцінки в очах оточуючих. Жодних публічних висловлювань чи образ, що порушують немайнові права [PERSON] відповідачами не вчинялися, їх дії спрямовані виключно на вирішення спірних ситуацій та скарг, які склалися навколо трудової діяльності позивача. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині поширення відносно нього негативної інформації, що завдає йому шкоди честі, гідності та діловій репутації, як директора закладу, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягає до задоволення. Не підлягають до задоволеня і вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди, відповідно до викладених вище обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із зазначеною вище нормою склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Так, відповідачем в обґрунтування заявленої суми витрат на правову допомогу надано докази, а саме: договір про надання юридичних послуг від 28.09.2023 року, додаток до договору про надання правничої допомоги від 28.09.2023 року та квитанцію про оплату послуг адвоката в розмірі 8000 грн. Враховуючи,\~що вимоги\~позивача не\~підлягають до\~задоволення,\~тому суд\~вважає стягнути\~з позивача\~на користь\~відповідача Черкаської обласної профспілкової організації профспілки працівників культури понесені витрати на послуги адвоката в сумі 8\~000 гривень відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved