Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У вересні 2022р. представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] кошти у розмірі 50 000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що у 2020 році [PERSON] разом зі своїм співмешканцем [PERSON] перебувала в пошуках житла. Знаючи дану обставину, сестра співмешканця позивачки запропонувала подивитися будинок її знайомої, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 30.07.2020 року позивач разом із співмешканцем приїхали на вказану вище адресу, де стало відомо, що власницею будинку є відповідачка по справі - [PERSON] . Проте, на момент огляду будинку відповідачка не мала правовстановлюючих документів на будинок, оскільки, з її слів, ще не оформила свідоцтво про право на спадщину. Відповідачка запевнила позивачку, що документи будуть оформлені до жовтня 2020 року. Сторони домовилися про те, що в якості забезпечувального платежу (завдатку) позивачка виплатить відповідачці 5 000 грн. . Натомість, ввечері того ж дня відповідачка зателефонувала позивачці та повідомила, що авансу у розмірі 5000 гривень замало, а сума яка її влаштовує - 50 000 гривень, на що остання погодилась. 31.07.2020 року, [PERSON] та [PERSON] з метою реалізації своєї домовленості підписали при свідках розписку, відповідно до якої [PERSON] отримала від позивача кошти у розмірі 50 000,00 грн. в якості завдатку за будинок, а решту вартості будинку у сумі 80 000,00 грн. позивач зобов`язувалась сплатити до 25.12.2020р. За своєю правовою природою дана розписка є підтвердженням укладення між сторонами попереднього договору купівлі-продажу будинку, оскільки сторонами погоджені всі істотні умови майбутнього договору купівлі-продажу будинку. Позивач згодом втратила бажання купувати у відповідача будинок, тому подзвонила відповідачу з вимогою повернути сплачені за будинок кошти у розмірі 90 000,00 грн., однак остання відмовилася це робити, заявивши, що ніяких коштів від неї не отримувала та більше не виходила на зв`язок. Не бажаючи повернути позивачу кошти, відповідач допускає порушення прав позивача. У зв`язку з викладеним, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, позивач вимушена звертатися з даним позовом до суду та ставити питання про стягнення 50 000,00 грн., оскільки доказів сплати іншої частини коштів на будинок позивач не має. Просить позов задовольнити. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 06.10.2022р. цивільну справу за позовом [PERSON] направлено за підсудністю до Святошинського районного суду м.Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01.12.2022р. відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 24.02.2023р. здійснено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Відповідно до розпорядження № 119 від 07.06.2023р., цивільну справу № 378/471/22 в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями передано судді Петренко Н.О. у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади судді. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 13.06.2023 р. прийнято до провадження судді Петренко Н.О. в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін у судове засідання. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилався про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити. В матеріалах справи представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому вказав, що в наданій до суду розписці не зафіксовано умови попереднього договору купівлі-проджау: не зазначено загальної суми договору, не зазначено об`єкт договору (нерухомість), не вказано строків, в які сторони зобов`язуються укласти основний договір. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та залежно від установлених результатів зробити відповідні правові висновки. Попередня домовленість про придбання будинку за адресою: [ADDRESS] була досягнута між [PERSON] та [PERSON] 31.07.2020р. [PERSON] пернедав [PERSON] завдаток за будинок у розмірі 50 000,00 грн. Домовленості були досягнуті саме з [PERSON] так само і коштии у розмірі 50 000,00 грн. 31.07.2020р. буди отримані від [PERSON] [PERSON] повністю виконала свої обов`язки щодо продажу будинку та уклала договір купівлі-продажу, за який було сплачено аванс, що зазначений у розписці від 31.07.2020р., яку подала позивач. [PERSON] , який передавав кошти, що зазначені в поданій до суду розписці, жодних претензій не має. Факт належності будинку відповідачці підтверджується тим, що 02.09.2021р. був належним чином укладений та посвідчений договір купівлі-продажу будинку [PERSON] . Вказане повністю спростовує всі твердження позивача, що саме вона була стороною домовленостей та передавала кошти в якості авансу. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до розписки, відповідач [PERSON] 31.07.2020р. отримала грошові кошти (завдаток) від [PERSON] у розмірі 50 000,00 грн. [PERSON] у свою чергу зобов`язалась виплатити до 25.12.2020р. грошові кошти у розмірі 80 000,00 грн./а.с.7, 62/ Як вказує позивач у своєму позові вона разом із своїм співмешканцем [PERSON] мали намір купити будинок за адресою: [ADDRESS] у відповідача. Відповідачем долучено до відзиву копію договору купівлі-продажу від 02.09.2021р. відповідно до якого [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок, 1958 року побудови, з відповідними господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] /а.с.47-49/. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторона, яка дала завдаток, відмовляється від виконання договору, завдаток залишається в іншої сторони. Як вбачається із матеріалів справи позивач зазначила у розписці, що передає завдаток та зобов`язалась виплати ще 80 000,00 грн., тобто позивачем визначено передачу саме завдатку. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Встановлено, що саме з вини [PERSON] сторони не уклали договорів купівлі-продажу, а тому позивач втратила право вимагати повернення коштів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем було внесено завдаток, який не повертається На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed