Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] , який є дитиною з інвалідністю, а тому потребує не лише витрат на поточне лікування та медичну допомогу при звичному розвитку та соціалізації, а й значних фінансових затрат на спеціалізовані медичні препарати. Позивач не працює, оскільки дитина потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до виписки-епікризу з історії хвороби сина позивача та відповідача з Волинської обласної психіатричної лікарні йому було призначено лікування, в тому числі медикаментами, вартість курсу якого становить на перший час 1653 грн. Такі суми для позивача є не підйомними, а тому просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину з інвалідністю в розмірі 1653 грн кожного місяця до зміни призначеного лікування. Ухвалою суду від 14.07.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач та представник позивача в судовому засідання позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач в судовому засідання позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 14.02.2023 уклали шлюб (а.с.7). Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 29.05.2023, [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю (а.с. 6). Згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 01.05.2023 та довідки №11.5-10/1402/2023 від 01.05.2023, позивач [PERSON] знаходиться на обліку в Департаменті соціальної політики м. Луцьк та отримує допомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с.11-12). Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано. Відповідно до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Витрати на ліки можливо віднести до додаткових за умови їх доведення належними доказами, такими можуть бути - висновки спеціалістів, призначення лікарів, довідки, яким відповідають відповідні чеки, накладні, квитанції про придбання ліків. Верховний Суд у справі № 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Аналіз вищенаведених норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина має інвалідність, страждає на тяжку /хронічну/хворобу, має каліцтво. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними належними медичними документами - висновками МСЕК, довідками медичних закладів та іншими документами, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, інвалідність, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Надані позивачем медичні документи не свідчать про те, що дитина потребує додаткових витрат на лікування, вищевказані документи не підтверджуються наявність в дитини конкретного діагнозу, пов`язаного з тяжкою хронічною хворобою або каліцтвом. На думку суду, однією із відмінностей додаткових витрат від аліментів є їх передбачуваність. Тобто при зверненні до суду позивач має довести розмір коштів витрачених або тих, які будуть витрачені періодично і їх зв`язок із існуванням особливих обставин, як позитивних (наприклад розвиток здібностей), так і негативних (витрати, пов`язані із станом здоров`я дитини). Таким чином, судом встановлено, що вимога [PERSON] про необхідність систематичного надання відповідачем коштів на додаткові витрати, пов`язані із лікуванням дитини, є обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення у розмірі 1 653 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved