Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 21.09.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про визнання дій незаконними та просив визнати неправомірними дії відповідача в частині відмови у встановленні водоміра та обов`язати відповідача встановити водомір по [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що у квітні 2016 року отримав попередження про заміну водоміра у зв`язку із закінченням строку експлуатації, у зв`язку з чим придбав новий водомір та 18.04.2016 здійснив оплату за встановлення водомірного вузла в сумі 691 грн. Новий водомір у встановленому порядку був зареєстрований у відділі КП «ІВУВКГ». 22.04.2019 відповідачем був направлений спеціаліст для проведення робіт по встановленню водоміру, проте водомір встановлений не був з причини аварійного стану ввідної труби. За фактом відмови у встановленні водоміра був складений акт № 4-33 від 22.04.2019 та акт № 10-39 від 30.10.2019. З метою запобігання аварійної ситуації позивач звернувся до відповідача з проханням направити аварійну бригаду. При цьому погодився укласти договір та сплатити вартість послуг. Відповідь на свою заяву позивач отримав 30.04.2021, вартість робіт згідно калькуляції склала 11 755 грн. Відповідач укласти договір та встановити водомір відмовився, чим порушив свої зобов`язання, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду. 25.01.2022 позовні вимоги уточнив та просив визнати неправомірними дії відповідача в частині відмови у встановленні водоміра та відмови в укладенні договору на заміну аварійного водопровідного вводу, зобов`язати відповідача встановити водомір по [ADDRESS] , укласти з ним договір по заміні водопровідного вводу за вказаною адресою, стягнути з відповідача судовий збір. Рух справи Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.09.2021 позову заяву залишено без руху (а.с. 10). Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 14). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2021 витребувано докази по справі (а.с. 36). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 98). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2023 прийнято відмову позивача від уточненого позову від 25.01.2022, закрито провадження у справі за уточненим позовом від 25.01.2022 (а.с. 174). Аргументи учасників справи В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві від 21.09.2021, вважає, що відповідач протягом тривалого часу незаконно відмовляє у встановленні водоміру у вуличному колодязі належного йому будинку з підстави аварійного стану водопровідного вводу до будинку із посиланням на те, що вказана ділянка перебуває на балансі позивача та має бути відремонтована за його кошти шляхом укладення відповідного договору із відповідачем або будь-якою іншою ліцензованою організацію. Разом із цим відповідач не надав акт розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін для визначення межі розподільчих мереж, які обслуговує виконавець послуги відповідно до Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008 № 190. Вважає, що відповідач зобов`язаний провести заміну аварійної ділянки труби та заміну водоміра у його будинку. Від вимог щодо визнання неправомірними дій відповідача в частині відмови в укладенні договору на заміну аварійного водопровідного вводу та зобов`язати відповідача укласти з ним договір по заміні водопровідного вводу відмовився. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог щодо зобов`язання встановити водомір у будинку позивача заперечувала, вважала їх необґрунтованими з підстав, викладених у відзиві на позов від 04.11.2021 (а.с. 15), згідно якого 17.04.2019 [PERSON] звернувся із заявою до КП «Ізмаїльське ВУВКГ» вх. № М-621 щодо заміни лічильника води, оплата заміни лічильника була проведена в повному обсязі в сумі 691,90 грн, у зв`язку з чим 22.04.2019 слюсар КП «Ізмаїльське ВУВКГ» прибув за адресою: [ADDRESS] задля виконання своїх повноважень, а саме заміни лічильника води, оглянув водомірний вузол та виявив незадовільний, аварійний стан металевої труби у вуличному колодязі, а саме, у будь-який момент з аварійної труби міг статися виток води, що спричинило б аварійну ситуацію, підтоплення та зруйнування будинку позивача, значні витрати води та великі збитки для КП «Ізмаїльське ВУВКГ». Згідно балансової належності мереж даний водопровідний ввід знаходиться на балансі споживача. Водопровідний ввід відноситься до систем внутрішнього водопроводу згідно п. 11.1.1. Наказу № 30 від 05.07.1995 «Про затвердження Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення в населених пунктах України». На підставі цього слюсар [PERSON] склав акт № 4-33, в якому зазначено, що труба металева в аварійному стані та підлягає заміні. Усі роботи, пов`язані з технічним обслуговуванням, відновленням або заміною дооблікових мереж споживача проводяться за його рахунок. Договір про обслуговування зі споживачем у відповідності до Наказу № 190 від 27.08.2008 «Про затвердження Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» не укладався. Рішення органу місцевого самоврядування про передачу на баланс виробника водопровідного вводу позивача у відповідності до п. 5 Наказу № 190 від 27.06.2008 «Про затвердження правил користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» відсутні. Наведене свідчить про відсутність у позивача права вимагати від відповідача вчинити дії, які не ґрунтуються на матеріальних правовідносинах, що склалися між сторонами. 03.10.2019 до КП «Ізмаїльське ВУВКГ» повторно надійшла заява позивача № М-2162 щодо можливості встановлення лічильника води. 30.10.2019 представник КП «Ізмаїльське ВУВКГ» прибув за адресою: м. Ізмаїл, вул. Маяковського, 35 для повторного обстеження водомірного вузла обліку, про що склав відповідний акт № 10-39, де вказано про необхідність заміни аварійної ділянки ввідної труби для заміни водоміра у вуличному колодязі. У тому випадку, якщо позивач матиме намір провести заміну лічильника води, він обов`язково повинен звернутися до КП «Ізмаїльське ВУВКГ» для здійснення робіт по заміні аварійного вводу діаметром 25 мм, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за рахунок споживача, на договірних умовах, або виконати ці роботи самостійно з дотриманням Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, звернувшись до відповідних ліцензійних організацій. У судовому засіданні факт отримання коштів за проведення заміни водоміра від позивача та наявність обов`язку відповідача по проведенню заміни лічильника представник відповідача не заперечувала, проте обґрунтовувала відмову відповідача у заміні водоміра аварійним станом ввідної труби. Додатково пояснила, що слюсар самостійно на свій розсуд визначив аварійний стан ввідної труби та імовірні шкідливі наслідки у разі проведення заміни водоміру. Акт розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відсутній. Проекту договору з позивачем на здійснення заміни аварійної ділянки труби не складалось у зв`язку із тим, що позивач відмовився провести оплату вказаних робіт згідно з попереднім кошторисом. На даний час відповідач вказані роботи не проводить. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підстав рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2006 (а.с.150). 03.04.2009 між КП «Ізмаїльське ВУВКГ» та [PERSON] укладено договір № 25954 про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення (а.с. 65). 17.04.2019 [PERSON] звернувся до КП «ІВУВКГ» із заявою щодо заміни водоміра (а.с. 22). 18.04.2019 [PERSON] здійснено оплату за перепломбування лічильника води, устаткування водомірного вузла, демонтаж водомірного вузла та контрольний огляд водомірного вузла в загальній сумі 691,90 грн згідно рахунку-фактурі № СФ-0001019 від 17.04.2019 (а.с. 6). 22.04.2019 КП «ІВУВКГ» складено акт № 4-33, згідно якого при обстеженні за адресою: [ADDRESS] , виявлено водомір, вхідна труба в аварійному стані, підлягає заміні (а.с. 25). 03.05.2019 за вих. № 615 КП «ІВУВКГ» надало відповідь, згідно якої заміна водомірного вузла не видається можливим у зв`язку з аварійним станом водопровідного вводу (а.с. 112). 21.10.2019 [PERSON] звернувся до відповідача із заявою щодо встановлення водоміра або повернення коштів у разі відмови у встановленні водоміра (а.с. 104). 30.10.2019 КП «ІВУВКГ» було складено акт № 10-39, згідно якого при повторному обстеженні за адресою: [ADDRESS] , виявлено трубу в аварійному стані, заміна водоміра можлива після заміни аварійної ділянки труби (а.с. 25). 06.11.2019 за вих. №1688 КП «ІВУВКГ» надало відповідь, згідно з якою заява про заміну водоміра у будинку позивача не виконана з причини незадовільного стану ввідної металевої труби у вуличному колодязі (а.с. 113). 01.04.2021 [PERSON] звернувся до відповідача із заявою щодо направлення аварійної бригади для заміни аварійної ділянки ввідної труби та заміни водоміра (а.с. 105). 12.04.2021 [PERSON] звернувся до відповідача із заявою щодо складення калькуляції вартості робіт по заміні ввідної ділянки труби (а.с. 106). 27.04.2021 [PERSON] звернувся до відповідача із заявою щодо виклику аварійної бригади для заміни ділянки ввідної труби (а.с. 163). 27.04.2021 за вих. № 306 КП «ІВУВКГ» повідомило про складення попереднього кошторису на загальну суму 11755 грн згідно переліку необхідних робіт по заміні водопроводу та можливість позивача здійснити вказані роботи самостійно (а.с.114). 30.04.2021 за вих. № 519 КП «ІВУВКГ» надало відповідь на заяву від 27.04.2021, згідно якої труба діаметром 25 мм не є вуличним магістральним водоводом, а є водопровідним вводом будинку [ADDRESS] , усі роботи, пов`язані з технічним обслуговуванням, відновленням або заміною дооблікових мереж споживача, проводяться за його рахунок (а.с. 115). 18.06.2021 [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про надання документів щодо балансової належності водопровідних мереж (а.с. 140). 30.06.2021 КП «ІВУВКГ» надало відповідь за вих. № 726, якою роз`яснено приналежність водопровідного вводу до системи внутрішнього водопроводу (а.с. 139). 18.08.2021 [PERSON] звернувся до відповідача із заявою щодо встановлення водоміра та обґрунтованої письмової відмови (а.с. 142). 15.09.2021 КП «ІВУВКГ» надано відповідь, аналогічну відповіді від 06.11.2019 (а.с. 141). 22.09.2021 [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про заміну водопровідного вводу (а.с. 144). 12.10.2021 за вих. № 1150 КП «ІВУВКГ» надало відповідь, згідно якій магістральний водопровід по вул. Маяковського є комунальною власністю територіальної громади міста, станом на 04.10.2021 знаходиться у задовільному стані і термінового ремонту не потребує, надати запитувані документи не видається можливим (а.с. 143). Згідно пояснень допитаного в судовому засіданні провідного інженера техвідділу КП «ІВУВКГ» Назаренка К.Г. , відповідно до Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008 № 190 водопровідний ввід до приватного будинку обслуговує власник шляхом укладення договору на проведення робіт з відповідною організацією, договір із позивачем на проведення робіт не укладався, акту розмежування майнової належності немає. Позиція суду Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76, 77, 78, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вислухавши позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Згідно з п. 4.1 Договору про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення № 25954, укладеного 03.04.2009 між КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства та [PERSON] (далі-Договір), споживач має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку за власні кошти абонента; укладення з виконавцем договору на заміну або ремонт за кошти абонента санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та квартирних засобів обліку, що вийшли з ладу. Відповідно до п. 4.4 Договору, виконавець зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку води, забезпечувати їх обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) за кошти абонента. Відповідно до п. 9 Договору, цей договір набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Виходячи з умов укладеного між сторонами Договору, праву позивача на обслуговування, ремонт та заміну за його кошти засобів обліку, що вийшли з ладу, кореспондує обов`язок відповідача забезпечувати обслуговування та ремонт засобів обліку води за кошти позивача. Звертаючись до суду з вимогами про визнання дій відповідача в частині відмови у встановленні водоміра незаконними та зобов`язання відповідача встановити водомір у будинку позивача, позивач обґрунтовував свої вимоги невиконанням відповідачем передбаченого договором обов`язку щодо заміни приладу обліку води у належному йому будинку. На підтвердження виконання свого обов`язку щодо сплати послуги із заміни лічильника позивачем надано рахунок-фактуру від 17.04.2019, відповідно до якого за здійснення перепломбування лічильника води, устаткування, демонтаж та контрольний огляд водомірного вузла 18.04.2019 ним було сплачено у повному обсязі у сумі 691,90 грн. Сплату позивачем послуги із заміни приладу обліку та наявність у відповідача обов`язку щодо заміни лічильника представник відповідача у судовому засіданні не заперечував. Невиконання обов`язку щодо заміни приладу обліку відповідач мотивував аварійним станом металевої труби у вуличному колодязі будинку позивача та імовірністю спричинення аварійної ситуації внаслідок проведення робіт по заміні лічильника, можливістю підтоплення та зруйнування будинку позивача, значних втрат води та збитки для відповідача. Згідно поясненням представника відповідача імовірність аварії внаслідок заміни лічильника визначена на власний розсуд слюсарем КП «ІВУВКГ», яким складено акти від № 4-33 від 22.04.2019 та № 10-39 від 30.10.2019. Укладений між сторонами договір не містить умов, які звільняють відповідача від виконання обов`язків, передбачених Договором, в тому числі по заміні приладу обліку води. Таким чином, прийнявши від позивача оплату за проведення робіт по заміні приладу обліку у його будинку в повному обсязі, відповідач у порушення вимог ст. 526, 629 ЦК України своє зобов`язання по заміні водоміра до теперішнього часу не виконав, наявність обставин для звільнення від виконання свого обов`язку не довів, належних та допустимих доказів аварійного стану металевої труби водопровідного вводу та можливих негативних наслідків у зв`язку з проведенням заміни лічильника не надав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання незаконними дії відповідача в частині відмови у встановленні водоміра та зобов`язання відповідача встановити водомір у будинку позивача, що є підставою для задоволення позову. У зв`язку з відмовою позивача від уточненого позову від 25.01.2022 та закриття провадження у справі в цій частині суд не надає оцінку доводам сторін щодо обставин відмови відповідача від укладення із позивачем договору на заміну аварійного водопровідного вводу до будинку позивача. Судові витрати Згідно ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин, з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved