Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. 06\~вересня 2023\~року до\~суду надійшла\~позовна заяваТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі ТОВ «ГК «Нафтогаз України») про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природній газ в розмірі 40954,82 грн. та судових витрат в розмірі 2684 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з 01 листопада 2018 року товариство здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб. 27 серпня 2021 року відповідач [PERSON] подала товариству заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, таким чином приєдналась до умов договору шляхом заявочного приєднання. В період з 15 жовтня 2020 року по 26 грудня 2020 року, з 01 червня 2021 року до 30 липня 2021 року та з 01 по 29 серпня 2021 року відповідач [PERSON] була споживачем постачальника «останньої надії», включена до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та споживала газ за ціною тарифного плану «Надійний». За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020 року №917-р постачальником «останньої надії» визначено ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Отже, з 15 жовтня 2020 року товариство здійснювало постачання природного газу для споживача на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», а з 30 серпня 2021 року на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідач, будучи власником газифікованого будинку [ADDRESS] , отримувала природній газ та використовувала його для власних потреб, в період з червня 2021 року по липень 2023 року (включно) спожила природній газ на загальну суму 40954,82 грн, вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Позивач звернувся до Шепетівського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, яка була задоволена, про що судом видано судовий наказ від 07 червня 2023 року по справі №688/2211/23 про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 43697,38 грн. Відповідач скористалась своїм правом на оскарження судового наказу, тому його було скасовано ухвалою суду від 23 червня 2023 року. В порядку досудового врегулювання спору, товариством було направлено відповідачу письмову вимогу про сплату заборгованості станом на дату надсилання вимоги в сумі 35187,82 грн., яка відповідачем незадоволена. У зв`язку з тим, що відповідач не в повному обсязі сплачувала нараховані суми за спожитий природній газ, що свідчить про неналежне виконання своїх зобов`язань, просить суд стягнути з [PERSON] на їхню користь заборгованість за спожитий природній газ в сумі 40954,82 грн. 24 жовтня 2023 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказав, що станом на 31 липня 2023 року заборгованість за спожитий природній газ складала 40954,82 грн. Після подання позовної заяву до суду, відповідач здійснив часткову оплату вартості спожитого природного газу на загальну суму 4000 грн. Таким ином, станом на 30 вересня 2023 року по особовому рахунку відповідача [PERSON] № [NUMBER] обліковується заборгованість в сумі 37129,88 грн., яку просить стягнути з відповідача на користь товариства. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, у разі неявки відповідача в судове засідання просив ухвалити заочне рішення. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні уточнений позов визнала. Зазначила, що є споживачем послуг, з об`єктивних причин не змогла вчасно розрахуватися за спожитий газ. На даний час веде перемовини з позивачем про укладання договору реструктуризації заборгованості. Просила позов задовольнити у розмірі, зазначеному в заяві про уточнення позовних вимог. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 21 вересня 2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду на 23 жовтня 2023 року, яке відкладено на 24 жовтня 2023 року за клопотанням відповідача, з метою надання відомостей про часткове погашення заборгованості. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, який надається ТОВ «ГК Нафтогаз України» за місцем її проживання, а саме: в будинок [ADDRESS] . Відповідач акцептувала договір постачання природного газу побутовим споживачам, спочатку фактично споживаючи природний газ від постачальника «останньої надії» та в подальшому шляхом підписання 27 серпня 2021 року відповідної заяви-приєднання до умов договору. Згідно довідки про фінансовий стан відповідач [PERSON] має присвоєний персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (ЕІС-код - Energy Identification Code) - 56ХМ37А30957993Е та рахунок № [NUMBER] . За період з червня 2021 року по липень 2023 року (включно) відповідач нерегулярно сплачувала вартість спожитого природного газу, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 40954,82 грн. 07 червня 2023 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області винесено судовий наказ по справі №688/2211/23 2-н/688/235/23, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природній газ в сумі 43697,38 грн. За заявою [PERSON] , вказаний наказ був скасований ухвалою суду від 23 червня 2023 року, 10 березня 2023 року позивач направив для відповідача вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ, яка станом на 10 березня 2023 року становила 35187,82 грн. в строк не пізніше 27 березня 2023 року, яка відповідачем не виконана. Згідно довідки про фінансовий стан станом на 23 жовтня 2023 року відповідач частково сплатила заборгованість за спожитий природній газ, а саме: 24 серпня 2023 року 500 грн., 28 вересня 2023 року 2000 грн. та 21 жовтня 2023 року 1500 грн., тому станом на 23 жовтня 2023 року заборгованість відповідача складає 37129,88 грн. Застосовані норми права. Відносини сторін щодо надання послуг постачання природного газу регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII\~(далі Закон №2189-VIII);\~Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року №329- VIII\~(далі - Закон № 329-VIII), Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі Правила №2496), Кодексом газорозподільних систем, затвердженого\~постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494\~(далі\~Кодекс ГРМ), та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим\~постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500. За змістом статті 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 13Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Згідно з частиною першою\~статті 509 ЦК України,зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями.526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом\~ст. 599 ЦК України, виконання зобов`язання, проведеного належним чином, припиняє його. Відповідно до ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1\~ст. 624 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею ст. 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Згідно з частиною першою\~статті 901 ЦК України,за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку. Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року. Згідно із пунктом 3 Розділу І Правил, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Пунктом 1.3. Типового договору установлено, що він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або оплачений споживачем рахунок (квитанція). Оцінка суду. Заслухавши відповідача,\~дослідивши матеріали\~справи,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов підлягає\~задоволенню з\~огляду на\~таке. За змістом пункту 1.3 Типового договору, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей\~633, 634, 641, 642 ЦК України\~на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку. Споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами цього договору (підпункт 1 пункту 5.2 Типового договору). Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу (пункт 4 розділу IV Кодексу ГРМ). Судом встановлено, що позивач в період з 01 червня по 30 липня 2021 року та з 01 по 29 серпня 2021 року, будучи постачальником «останньої надії», здійснював постачання природного газу в будинок [ADDRESS] , де проживає відповідач [PERSON] та в подальшому поставка газу відбувалась на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, укладеного з відповідачем шляхом підписання останньою відповідної заяви-приєднання від 27 серпня 2021 року. Відповідач отримувала природній газ та використовувала для власних потреб, що підтверджується даними довідки про фінансовий стан. Вартість використаного природного газу відповідач зобов`язана сплачувати щомісячно, відповідно до тарифів, що визначаються нормами чинного законодавства. Однак, за період з червня 2021 року по липень 2023 року [PERSON] лише частково здійснила оплату вартості за спожитий природній газ, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 37129,88 грн., що підтверджується даними довідки про фінансовий стан, яка надана позивачем на підтвердження розміру заборгованості. При цьому, суд зауважує, що даний розрахунок здійснено на підставі інформації, отриманої від оператора ГРМ, будь-яких розбіжностей щодо обсягу спожитого газу між постачальником та оператором ГРМ не міститься, відповідачем вказаний розрахунок не оспорений, власного розрахунку відповідачем суду не надано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у заявленому розмірі. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2684 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2684 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №6087 від 15 травня 2023 року та №9834 від 22 серпня 2023 року, наявною в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір в сумі 1342 грн. (2684 грн.:100%х50%). Решта судового збору в сумі 1342 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved