Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] та стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 листопада 2017 року він та відповідачка зареєстрували шлюб. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . В подальшому рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.05.2020 року шлюб між ними було розірвано. Вказує, що з часу розлучення за спільною домовленістю батьків, син [PERSON] залишився проживати разом з ним та з того часу знаходиться виключно на його вихованні та утриманні. З 2020 року позивач разом із сином проживає в [ADDRESS] . Дане житло належить матері позивача, тобто бабусі [PERSON] [PERSON] , яка фактично надала позивачу право вільно користуватися житлом на власний розсуд. Починаючи із 2020 року [PERSON] почав відвідувати Березівський ясла садочок «Сонечко». За весь час відвідування дитиною садочку відповідачка жодного разу там не з"являлася, участі у батьківських зборах не брала, його життям та розвитком не цікавилася. Органом опіки та піклування Кетрисанівської сільської ради було надано висновок від 14.05.2021 року № 87 про визначення місця проживання [PERSON] з його батько [PERSON] та надав рекомендації матері, але відповідачка свою поведінку відносно малолітнього сина так і не змінила. Вона як не проявляє до нього інтересу та материнського піклування. За весь час жодного разу не поцікавилася його здоров`ям, успіхами, потребами, матеріальної допомоги своїй дитині не надає, перешкод у спілкування з сином їй ніхто не чинить, що на думку позивача свідчать про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина, тому звернувся до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому, вказавши, що відповідачка втратила відчуття любові, піклування, турботи та відповідальності до сина, не виявляє бажання побачитись з ним, хоча знає де дитина проживає. На цій підставі просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина та стягнути аліменти на його утримання. Представник позивача - адвокат Котенко І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградська область - Безпалко М.М. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просила суд його задовольнити в повному обсязі вказуючи, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, при цьому не маючи перешкод у їх виконанні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Від відповідача до суду не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому її неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин. Відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ст.280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем зареєстрували шлюб Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, атів запис №43, який розірвано 14 травня 2020 року, що підтверджується рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області у справі №383/170/20. Рішення набрало законної сили (а.с.9-10). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] виданого повторно Бобринецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 15.06.2022 року, актовий запис 6 (а.с.8). Відповідно висновку органу опіки та піклування Кетрисанівської сільської ради про визначення місця проживання дитини, який затверджений рішенням виконавчого комітету Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 14.05.2021 року за №87, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON] , також рекомендовано [PERSON] постійно брати безпосередню участь у спілкуванні з сином, займатися його вихованням та утриманням (а.с.12-14). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб виданого Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області від 08 серпня 2023 року за №258 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.68). Згідно довідки Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області виданої 02.02.2023 року за №361, відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Згідно характеристики директора Березівського ясла-садочка «Сонечко» Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, дитина виховується в неповній сім'ї, проживає разом з батьком та бабусею. Батько цікавиться питанням виховання сина, виявляє цікавість до консультацій та рекомендацій вихователів, регулярно відвідує батьківські збори (а.с.15-17). Характеристикою наданою Костомарівською сільською радою на [PERSON] вбачається, що останній за час проживання на території Костомарівської сільської ради показав себе з позитивної сторони, проживає разом з сином [PERSON] та бабусею [PERSON] в її житловому будинку. Працює на своїй земельній ділянці та вирощує сільськогосподарські культури. Утримують в підсобному господарству птицю. Багато уваги приділяє вихованню сина, з батьком син довгий час проживає разом (а.с.18). Актом обстеження умов проживання від 31.01.2023 року за адресою: [ADDRESS] в ході обстеження встановлено, що [PERSON] постійно проживає разом з батьком, який повністю утримує та забезпечує сина самостійно. За час перебування комісії в будинку [PERSON] жодного разу не згадав про маму, на даний час мамою називає цивільну дружину [PERSON] (а.с.20). Висновком психолога №02/0323 від 25.03.2023 року встановлено, що на момент проведення психодіагностичних заходів [PERSON] має виражену прихильність до свого батька та його цивільної дружини [PERSON] , ідентифікує її як свою маму. Біологічну матір дитина майже не пам`ятає, на згадування про неї реагує спокійно та байдуже. Рекомендовано консультування у психолога щодо вікових особливостей та підготовки дитини до шкільного навчання (а.с. 21). Рішенням виконавчого комітету Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №63 від 28.02.2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування при виконавчому комітету Кетрисанівської сільської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнення на його утримання (а.с.22-25). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що дану сім`ю позивача знає з часу його одруження з відповідачкою, яку не бачила в домоволодінні позивача з часу його розлучення. Спільна дитина сторін після їх розлучення проживає біля батька,позивача у справі, також з ними проживають дідусь і бабуся. Вказує, що в батько самостійно створив дитини належні умови для проживання та виховання, й відповідачка у цьому участі не бере, живе окремо в іншому населеному пункті та з 2021 році взагалі не з"являється до дитини. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що з відповідачем проживає по сусідству. Відповідачку знала коли остання проживала разом з відповідачем, потім сторони розлучилися і після розлучення більше відповідачки жодного разу не бачила. Остання покинула свого сина, вихованням та утриманням якого повністю займається позивач. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 у справі № 243/13192/19-ц зазначив, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитини повної загальної середньої освіти; готувати її до самостійного життя. Судом, на підставі вище досліджених належних та допустимих доказів, встановлено, що відповідачка [PERSON] умисно ухиляється протягом тривалого часу від виконання своїх обов`язків по вихованню сина [PERSON] , не займається його утриманням та вихованням, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, тому створились умови, які шкодять інтересам дитини, перешкод з боку інших осіб для належного виконання батьківських обов`язків відповідачкою не встановлено. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги інтереси дитини, які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, суд вважає доцільним позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , таким чином задовольнивши позов у цій частині. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно вимог ст.180 СК України діти мають право на утримання батьками до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При вирішенні питання про стягнення аліментів суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд, одночасно з позбавленням батьківських прав, вважає, що вимога про стягнення із відповідачки аліментів на утримання дитини в сталій грошовій сумі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, тому стягує з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1136,00 грн, але не менше п"ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, і до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] розпочавши стягнення з 20 квітня 2023 року Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць, в силу ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved