Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Городенківської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що батьками позивача є [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті мами відкрилася спадщина на належне їй майно, до якої входить дві земельні ділянки та будинковолодіння по [ADDRESS] . З метою реалізації свого майна в 2022 році позивач отримав відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. А у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вищевказаний житловий будинок йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на ім`я померлої, а також реєстрація спадкового господарства, як колгоспний двір, що позбавляє нотаріуса визначити розмір частки спадкодавця. Згідно архівних даних КМБТІ та копії свідоцтва про право власності від 09.05.1990 дане будинковолодіння в цілому належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого була [PERSON] , яка померла [INFO] , та приходиться позивачу бабкою по маминій лінії споріднення. На день смерті [PERSON] з нею була зареєстрована дочка (мама позивача) [PERSON] , яка фактично вступила в управління спадковим майном без належного оформлення документів. Дане господарство побудоване ще у 60-х роках на земельній ділянці площею 0,25 га. В судове засідання позивач та представник позивача не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача-адвокат Бундзяк У.М. подала до суду заяву про розгляд справи без позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Городенківська міська рада на електронну адресу суду подала заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами та прийняти рішення відповідно о вимог чинного законодавства. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 09.05.1990, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 45 від 20.03.1990, слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Із копії довідки № 7-416 виданої 06.10.2023 Луківським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що в [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS] . Із копії виписки з інвентаризаційних матеріалів № 9814 виданої 30.07.2021 ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 42 за [PERSON] головою колгоспного двору зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 9.05.1990 на підставі рішення цього ж виконкому № 45 від 20.03.1990. Станом на 15.04.1991 в житловому будинку в [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , 1914 р.н., та [PERSON] , 1963 р.н, що підтверджується довідкою № 7/211 виданою 01.09.2021 Луківським старостинським округом Городенківської міської ради. Голова двору [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Уніж Городенківського району Івано-Франківської області померла про, що 03.02.2000 виконавчим комітетом Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області складно актовий запис за № 3, що підтверджується відповіддю начальника Городенківського відділу ДРАЦС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління МЮ від 09.09.2023 за № 704/31.11.6-18. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.04.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції доводиться, що [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис № 10, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 05 лютого 1957 року з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] . Повідомленням завідувача Городенківської ДНК Західного міжрегіонального управління юстиції МЮ № 1385/01-16 від 04.102023 стверджується, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74209075 від 04.10.2023 спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , - не заведена. Із довідки № 7/325 виданої 22.10.2021 Луківським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що [PERSON] на день смерті (а/з№3 від 03.02.2000) була зареєстрована в [ADDRESS] та разом з нею була зареєстрована дочка [PERSON] , 1936 р.н., яка проводила поховання і вступила в управління майном померлої мама [PERSON] . Із копії довідки № 7-418 виданої 06.10.2023 Луківським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що [PERSON] , [INFO] , фактично вступила в управління спадщиною після смерті своєї мами [PERSON] , 1914 р.н., яка померла [INFO] , оскільки все своє життя проживала разом із померлою, мали спільний побут та вели спільне господарство. З наведеного слідує, що [PERSON] проживаючи на час смерті разом із спадкодавцем (мамою) [PERSON] , прийняла спадщину після її смерті, як спадкоємець першої черги за законом. Проте, юридично не оформила своїх спадкових прав на вищевказане майно. [PERSON] померла [INFO] у віці 74 років в с. Уніж Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15 від 01.11.2011, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 01.11.2011 Луківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За життя, мати позивача [PERSON] склала заповіт, який 12.02.2002 посвідчений секретарем виконкому Луківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 37. Даним заповітом [PERSON] на випадок своєї смерті належне їй майно. де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, в т.ч. земельна ділянка, земельний пай, майновий пай, які розміщені в с. Уніж записала своєму сину [PERSON] , за такою угодою, що він її утримуватиме до смерті. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 28.12.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції доводиться, що [PERSON] помер [INFO] у віці 50 років в м. Івано-Франківськ, актовий запис № 2006. Із копії довідки № 7/71 виданої 25.02.2023 Луківським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що [PERSON] , на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] - одна, та не проживала. На час смерті проживала у сина [PERSON] в [ADDRESS] Із копії повторного свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] виданого 18.03.2021 Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батько позивача, [PERSON] помер [INFO] у віці 70 років в с. Уніж Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . На час смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] та разом ним на час його смерті проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] , що підтверджується копією довідки № 7-418 виданою 06.10.2023 Луківським старостинським округом Городенківської міської ради. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26 травня 2021 року по справі № 342/399/21 (провадження 2/342/431/2021) [PERSON] , [INFO] , визначено додатковий строк - три місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Із копії спадкової справи № 151/2021, яка надана суду приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я., слідує, що 14 липня 2021 року до приватного нотаріуса Коломийського РНО Стефурак Н.Я. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті мами [PERSON] звернувся позивач [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65577862 від 14.07.2021 свідчить про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 67974273, номер у нотаріуса 151/2021. Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 11.02.2022, зареєстрованих в реєстрі за № 242, № 243, № 244 та № 245 доводиться, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері на належне їй майно, зокрема на земельній ділянки, що належали померлій згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68496137, № 68496282, №68496393 та № 68496483 від 11.02.2022 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] , в поданій 11.02.2022 заяві до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину просив видати дане свідоцтво і на житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] . Проте, Постановою приватного нотаріуса Коломийського РНО Стефурак Н.Я. 09.12.2022 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] , після смерті його матері [PERSON] у зв`язку з тим, що даний житловий будинок відносився до колгоспного двору та частка померлої конкретно не визначена. Також, у спадкоємця відсутній оригінал документа на право власності на житловий будинок, який є предметом спадкування. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] встановлено, що вищевказаний житловий будинок споруджений (реконструкція) в 1961 р, інші господарські будівлі збудовані в 1961,1970,1990 роках. Згідно звіту про вартість майна житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 55 від 01.05.2023, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] становить 128 700 грн. З даним житловим будинком рахується земельна ділянка площею 1,2100 га, з них: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,2500 га, для ведення ОСГ - 0,9600 га, що слідує з довідки № 7/85 виданої 25.03.2021 Луківським старостинським округом Городенківської міської ради. Згідно інформації з Державного реєстру речових про на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 331868165 формованого 10.05.2023 відомості щодо права власності на житловий будинок по [ADDRESS] - відсутні. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Із матеріалів справи та вищенаведеного слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відносився до колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 в даному колгоспному дворі проживали: голова двору [PERSON] та її дочка [PERSON] . Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: [PERSON] та [PERSON] , то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/2 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. З матеріалів справи, вбачається, що [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , проте юридично спадкові права не оформила. Таким чином, частка [PERSON] в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . який відносився до колгоспного двору, становить 1/1 ( 1/2 - як члену колгоспного двору, 1/2 - в порядкку спадкування після смерті матері). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, однак, у зв`язку з тим, що у спадковому житловому будинку, який відносився до колгоспного двору, не визначені частки, та після смерті [PERSON] , [PERSON] юридично не оформила спадкові права як спадкоємець першої черги, позивач на даний час не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved