Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Процесуальні\~дії по справі. \~ \~ \~ \~28.04.2023 орган опіки та піклування Кожанської селищної ради в інтересах [PERSON] , звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав за змістом якої просить: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. - стягнути з [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2023 передано справу за підсудністю до Черняхівського районного суду Житомирської області. 15.06.2023 вказана справа надійшла до Черняхівського районного суду Житомирської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2023 справу № 381/1827/23 передано судді Лось Л.В. Ухвалою від 19.06.2023 суд позовну заяву Кожанської селищної\~ради в\~інтересах [PERSON] залишив без руху та надав позивачу строк для усунення виявлених недоліків. Ухвалою від 03.07.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 01.08.2023 року об 11:00 год. 01.08.2023 справа у судове засідання не вносилась у зв"язку з перебуванням судді Лось Л.В. у відпустці. Наступне судове засідання призначено на 14.09.2023 об 14:00 год. 14.09.2023 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, суд постновив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.10.2023 об 14:00 год. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [PERSON] [INFO] народила дитину дівчинку, за період перебування в педіатричному відділенні з 14.01.2021 по 19.01.2021 не доглядала за дитиною, не годувала її жодного разу, не цікавилась станом здоров`я, не піклувалась про фізіологічний та емоційний стан дитини, на плач дівчинки ніяким чином не реагувала. 19.01.2021 [PERSON] залишила дитину у педіатричному відділенні, що зафіксовано актом охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я. Відповідно до розпорядження Фастівської районної державної адміністрації Київської області "Про реєстрацію народженої покинутої дитини" від 23.02.2021 № 24, на підставі медичного свідоцтва про народження від 11.01.2021, прийнято рішення щодо реєстрації дитини із визначенням записів про матір та батька дитини: матір`ю дівчинки записати - [PERSON] , батьком записати - [PERSON] , про що Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 26.02.2021 видане свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] . Службою у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації 01.03.2021 малолітня [PERSON] , [INFO] , взята на облік як дитина, яка залишилась без батьківського піклування. Розпорядженням Фастівської районної державної адміністрації № 40 від 29.03.2021 «Про влаштування дитини, яка перебуває в складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] до КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка", [PERSON] влаштована на цілодобове перебування до КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка" з 02.04.2021. \~ \~ \~ \~Позивач доводить, що з 19.01.2021 по даний час [PERSON] (відповідач1) не бачиться з донькою, її долею не цікавиться, не виявляє бажання піклуватися про неї, матеріальної допомоги дитині не надає. [PERSON] (відповідач 2) про факт народження доньки не знав, оскільки, його дружина [PERSON] проживає з співмешканцем [PERSON] 1990 року народження в с. Ставки, Фастівського району Київської області з серпня 2020 року. Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2020 року подружжя [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішеннм Кожанської селищної ради Фістівського району Київської області від 10.04.2023 №07-08 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , які самоусунулись від виховання та утримання дитини. Зважаючи на викладене, виходячи з інтересів дитини, позивач уважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягувати з останніх аліменти на її утримання. Сторони в судове засідання не з`явились. 09.10.2023 від органу опіки та піклування Кожанської селищної ради на електронну пошту суду за вх. №ЕП-1686 надійшла заява за змістом якої просить розглядати справу у відсутності представника органу опіки та піклування Кожанської селищної ради, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. [PERSON] (відповідач 1) про причини неявки суду не повідомила, хоча і була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.125). 14.09.2023 [PERSON] (відповідач 2) подав до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, просить його задовольнити (а.с.122). Письмого відзиву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачі не подали. Надаючи оцінку заяві відповідача-2 від 14.09.2023 суд встановив, що відповідач визнав позовні вимоги. Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 49 цього кодексу, позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Встановивши, що заява відповідача-2 про визнання позову не суперечить нормам законодавства, не\~\~порушує будь-чиї права та інтереси, суд приймає таку до розгляду. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому засіданні від 11.10.2023 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення суду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] [PERSON] народила дівчинку, з 14.01.2021 матір з її новонародженою дитиною переведено з пологового відділення в педіатричне відділення Комунального некомерційного підприємства Фастівської районної ради «Фастівська ЦРЛ» до педіатричного відділення КНП ФРР «Фастівська ЦРЛ». За період перебування в педіатричному відділенні з 14.01.2021 року по 19.01.2021 року мати не доглядала за дитиною, не годувала її жодного разу, не цікавилася станом здоров`я, не піклувалась про фізіологічний та емоційний стан дитини, на плач дівчинки ніяким чином не реагувала. На поставлені запитання щодо байдужого ставлення до дитини [PERSON] не надавала чіткої і обґрунтованої відповіді. Тому весь догляд за новонародженою дитиною здійснювали медичні працівники. Згідно акту бесіди від 19.01.2021 встановлено, що за місцем проживання [PERSON] санітарно-гігієнічні умови для проживання новонародженої дитини не створено, а тому виписати новонароджену дитину не має можливості (а.с.19). Відповідно до акта закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 19.01.2021, 19.01.2021 о 13:30 в КНП ФМР "Фастівська ЦРЛ" покинута дитина [PERSON] (дівчинка), [INFO] (а.с.20). Розпорядженням Фастівської районної державної адмінітрації Київської області №24 від 23.02.2021 прийнято рішення\~щодо реєстрації\~дитини із\~визначенням записів\~про матір\~та батька\~дитини:\~матір`ю\~дівчинки записати\~-\~ [PERSON] ,\~батьком записати\~-\~ [PERSON] ,\~записати прізвище\~дитини " [PERSON] ",\~ім`я " [PERSON] ",\~по батькові\~" [PERSON] ". Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 26.02.2021 Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис за №79, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України, що стверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.16). Наказом служби у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адмінстрації Київської області від 01.03.2021 за №218 "Про взяття малолітньої [PERSON] , [INFO] , на облік дітей , які перебувають у складних життєвих обставинах" малолітню [PERSON] , [INFO] поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Фастівської районної державної адміністрації (а.с.24). На підставі розпорядження Фастівської районної державної адмінстрацуії Київської області від 29.03.2021 №40 малолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано на цілодобове перебування до КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка" (а.с.100). 02.04.2021 малолітню дитину [PERSON] згідно акту про факт передачі дитини передано до КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка" (а.с.102). Відповідно до акта обстеження умов проживання [PERSON] (відповідач-1) від 04.04.2023, остання проживає разом із своїм співмешканцем в [ADDRESS] , умов для виховання та проживання малолітньої дитини не має. Стіни в будинку непобілені, підлога непофарбована, постільної білизни не має (а.с. 91). Відповідно до акта №122 від 10.04.2023 про обстеження матріально-побутових умов проживання [PERSON] (відповідач-2) у останнього матеріально-побутові умови проживання незадовільні (а.с. 92). Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2020 року (справа № 293/368/20) відповідачі позбавлені батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.104-105). [PERSON] (відповідач 1) та [PERSON] (відповідач 2) не зверталася до органу опіки та піклування Кожанської селищної ради щодо повернення їм дитини. Вказане відповідачами не заперечується. Згідно висновку виконавчого комітету Кожанської селищної ради як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Кожанської селищної ради № 07-08 від 10.04.2023 (а.с.106), є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , які самоусунулись від виховання та утримання останньої (а.с.107-108). З метою захисту прав дитини, позивач в її ітересах звернувся до суду з даним позовом. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України "Про охорону дитинства"). Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Відповідно до положень\~статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України\~закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч.1\~ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до частини 1\~статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У частині першій статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі "Мамчур проти України" (заява N 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. За приписами, що містяться у нормах ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України. Відповідачі у судовому засіданні не скористалась своїми процесуальними правами сторін в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача. Суд зазначає, що\~ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із висновком виконавчого комітету Кожанської селищної ради як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кожанської селищної ради № 07-08 від 10.04.2023, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] самоусунулись від виховання та утримання малолітньої дитини. Мати дитини не бачиться з донькою, її долею не цікавиться, не виявляє піклування, участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає, батько дитини про факт їх народження не знав, так як його дружина [PERSON] проживає із співмешканцем, про факт народження доньки йому повідомлено листом, налагодження контакту з новонародженою дитиною не було. Тому, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування уважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхньої малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . За таких обставин суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки такий висновок зроблений на підставі вивчення всіх обставин справи, взаємин матері та батька із дитиною. Аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що позивачем доведений факт доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , суду надані належні, допустимі та достовірні докази того, що відповідачі з часу народження дитини не прагнуть виховувати дочку, піклуватися про неї, не створюють відповідні умови для її проживання, не спілкуються з дівчинкою, не відвідують її, долею, життям та здоров`ям дитини не цікавляться, не виявляють батьківської уваги та турботи, жодних заходів для спілкування з дитиною та повернення її не здійснюють. Дитина з 02.04.2021 передана до КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка". Зазначені факти, як кожен окремо, так і в своїй сукупності, суд розцінює як те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, що відповідно до\~ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав по відношенню до їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] .. У суду відсутні підстави вважати, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] вплине на інтереси дитини, яка не отримує від батьків необхідної уваги та догляду. Крім того, суд зазначє, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно із\~ст. 169 СК України, відповідачі не позбавлені права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову в частині позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини, то такі вимоги позивача суд також уважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~184\~СК України\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Як визначено ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3 ст. 166 СК України). Частиною 1 ст. 191 СК України \~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, враховуючи вказані положення матеріального права, суд уважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідачів аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з кожного щомісячно, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам статей 182, 184, 191 СК України. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1, 5, 6\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. За викладених фактичних обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Роподіл судових витрат У відповідності до норм ст. 141 ЦПК України удовий збір покладається на відповідачів. Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі закону, виходячи із кількості і характеру заявлених позовних вимог, з відповідачів в дохід держави слід стягнути по 2147,20\~ гривень судового збору з кожного.

Outcome: approved