Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа ОСББ «Доманинська 306» про визнання протиправним та скасування рішення комісії,- Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: В обгрунтування позовної заяви зазначає наступне, позивач є власником земельної ділянки площею 0, 1625 га, кадастровий номер 2110100000:37:001:0232, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . По вказаній земельній ділянці розміщене належне Позивачу нерухоме|майно, а саме - вбудовані приміщення. Земельна ділянка кадастровий номер 2110100000:37:001:0232 набута [PERSON] шляхом оплатної приватизації під належною йому будівлею комерційного призначення. Так, у вказаній будівлі обслуговуються транспортні засоби установи первинної медико- санітарної допомоги («швидкої допомоги»), Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (копія договору додається), ПАТ «Укртелеком» (копія договору додається). Враховуючи необхідність забезпечення оперативного обслуговування таких транспортних засобів, Позивач звернувся до Ужгородської міської ради із заявою про благоустрій прилеглої території до такої будівлі для влаштування додаткового заїзду до шиномонтажних та ремонтних боксів транспортних засобів. Вказане рішення обґрунтоване необхідністю безперебійного кругового заїзду та виїзду карет швидкої допомоги для невідкладних ремонтних та шиномонтажних робіт. Так, в подальшому, Позивачем розроблений відповідний проект благоустрою. Вказаний проект погоджений засіданням комісії з безпеки дорожнього руху та координації роботи автотранспорту Ужгородської міської ради 25.05.2020р. Також, вказаний проект погоджений Управлінням УПП в Закарпатській області ДПП 27.08.2020р. Крім того, згідно листа Ужгородського районного управління ГУ ДСНС України у Закарпатській області від 17.05.2021 року № 34/784 проінформовано [PERSON] , що Ужгородське районне управління ГУ ДСНС України у Закарпатській області розглянуло проектну документацію благоустрою прилеглої території будівлі, за адресою: [ADDRESS] , та не заперечує про дотриманні протипожежних відстаней відповідно до розділу 15 ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування та забудова території». Позивачу погоджено та надано дозвіл на облаштування на прилеглій до його ділянки території об`єкта благоустрою, - проїзду, як елемента вулично-дорожньої мережі, згідно Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Враховуючи положення Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017р. за № 289 та Постанови КМУ від 07.06.2017р. за № 406, виконання таких будівельних робіт можливе за наявності проекту, без необхідності отримання містобудівних умов та обмежень, а також дозвільного документу, зокрема декларативного характеру, на виконання будівельних робіт. Однак відповідні роботи з влаштування проїзду Позивачем розпочаті не були. В березні місяці 2021 року Позивачу стало відомо, що на 1 -ому пленарному засіданні II сесії VIII скликання Ужгородської міської ради від 02.02.2021р., рішення № 91, пункт рішення 3.1, надано дозвіл Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Доманинська 306» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 2520 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку та прилеглої території по [ADDRESS] з подальшою передачею її в постійне користування (копія рішення додається). Вказана інформація стала відома Позивачу, коли Голова Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Доманинська 306», - [PERSON] , звернулася до Позивача із матеріалами проекту землеустрою щодо відведення ділянки Об`єднанню для погодження з Позивачем меж, як суміжним землекористувачем. Посилаючись на наявність проекту благоустрою території, а також на відповідні волевиявлення компетентних органів, Позивач відмовив Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Доманинська 306» у погодженні меж запроектованої згідно документації із землеустрою земельної ділянки Об`єднання. Вказана відмова мотивована наступним: - пунктом 10.2 Рішення Ужгородської міської ради № 1506 від 07 листопада 2014 року «Про тимчасовий порядок оформлення ОСББ, ЖБК, обслуговуючими кооперативами у м. Ужгород права власності або користування земельними ділянками» (роздруківка додається) встановлено, що межі прибудинкових територій визначаються з врахуванням побажань існуючих ОСББ, ЖБК, ОК, що не суперечить нормам чинного законодавства та охоронюваним законом інтересам інших власників та землекористувачів; - пункт 10.3 вищенаведеного рішення Ужгородської міської ради № 1506 від 07 листопада 2014 року, зокрема визначає, що при наявності на прибудинковій території інших землекористувачів, їх інтереси мають бути дотримані під час визначення меж таких прибудинкових територій та передачі відповідних земельних ділянок у власність або надання їх у користування за цим Порядком; - пункт 10.4. Рішення Ужгородської міської ради № 1506 від 07 листопада 2014 року не дозволяє включення автомобільних шляхів місцевого значення, доріг загального користування, об`єктів дорожнього сервісу, загальних проїздів та проходів до земельних угідь, які передаються в постійне користування ОСББ; - пункт 11 Рішення Ужгородської міської ради № 1506 від 07 листопада 2014 року забороняє встановлення тимчасових споруд (зокрема парканів, обмежень, тощо) на землях відведених у постійне користування ОСББ. Так, розуміючи необхідність захисту власних прав, 29.04.21р. Позивач звернувся до комісії з вирішенням земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства Відповідача із заявою щодо встановлення меж земельних ділянок . Як пізніше стало відомо Позивачу, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Доманинська 306» звернулося із аналогічною заявою до комісії Відповідача раніше, - приблизно у березні 2021 року. Однак, комісія з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства Відповідача, незважаючи на доводи та аргументи Позивача, прийняла рішення про безпідставність відмови Позивача у погодженні проекту землеустрою Об`єднання, погодила межі ділянки Об`єднанню згідно розробленої документації із землеустрою та схеми генплану інвентарної справи, та рекомендувала Позивачу вирішувати питання з Об`єднанням, оскільки земельна ділянка знаходиться межах прибудинкової території ОСББ, згідно до схеми генплану інвентарної справи (витяги пунктів 4 та 5 з протоколу № 6 засідання комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 11.05.2021р. додаються, далі - «спірні рішення»). Позивач вважає відповідні рішення комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства Виконавчого комітету Ужгородської міської ради необгрунтованими, протиправними та незаконними, такими що прийняті з порушенням нормативно-правових актів Ужгородської міської ради та земельного законодавства України, тобто такими, що підлягають скасуванню. \~ \~ \~ \~Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому просять у задоволенні позову відмовити, у якому просять у задоволенні позову відмовити посилаючись на підстави і обставини у ньому викладені. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.07.2021 року вказана позовна заява прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2021 року справу призначено до судового розгляду. В судове засідання 12.10.2023 року: позивачем та його представник не з`явились, подали заяву про проведення судового засідання у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсяз, просили таку задовольнити, посилаючись на обставини у ній викладені. представник відповідача в не з`явилась, подала заяву про проведення судового засідання у її відсутності, у задоволенні позову просив відмовити. представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будь яких пояснень та заяв не надав, судом вживались заходи, щ до забезпечення явки представника до суду. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи: Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивач є власником земельної ділянки площею 0, 1625 га, кадастровий номер 2110100000:37:001:0232, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернувся до Ужгородської міської ради із заявою про благоустрій прилеглої території до такої будівлі для влаштування додаткового заїзду до шиномонтажних та ремонтних боксів транспортних засобів. Позивачем розроблений відповідний проект благоустрою. Вказаний проект погоджено комісією з безпеки дорожнього руху та координації роботи автотранспорту Ужгородської міської ради, Управлінням УПП в Закарпатській області ДПП, Ужгородським районнимо управління ГУ ДСНС України у Закарпатській області. Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Доманинська 306» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 2520 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку та прилеглої території по [ADDRESS] з подальшою передачею її в постійне користування. Згідно інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки кадастровий номер 2110100000:37:001:0477площею 0,252 га являється Ужгородська міська рада, крім того згідно вказаного витягу, наявне інше речове право, а саме право постійного користування земельною ділянкою, правокористувач ОСББ «Доманинське 306», цільове призначення будівництво та обслуговувавння багатоквартирного житлового будинку. Позивач відмовив Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Доманинська 306» у погодженні меж запроектованої згідно документації із землеустрою земельної ділянки Об`єднання. Позивач звернувся до комісії з вирішенням земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства Відповідача із заявою щодо встановлення меж земельних ділянок . З аналогічною заявою до комісії звернулось і ОСББ «Доманинська 306» . Комісія з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, прийняла рішення про безпідставність відмови Позивача у погодженні проекту землеустрою Об`єднання, погодила межі ділянки Об`єднанню згідно розробленої документації із землеустрою та схеми генплану інвентарної справи, та рекомендувала Позивачу вирішувати питання з Об`єднанням, оскільки земельна ділянка знаходиться межах прибудинкової території ОСББ, згідно до схеми генплану інвентарної справи . Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право на захист цивільних прав та інтересів визначено ст. 15 ЦК України. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку ;в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Згідно Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - це`територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку, та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Із аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, та норм статті 42 ЗК України випливає, що у разі приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка як така, що входить у житловий комплекс, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об`єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521 «Про реалізацію Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) є майном співвласників, які визначають порядок його використання. Нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, або її частини. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року (справа № 381/1886/16) та у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року (Справа № 263/68/17). Як встановлено судом земельна ділянка кадастровий номер 2110100000:37:001:0477 площею 0,252 га передана в постійне користування ОСББ «Доманинське 306», цільове призначення будівництво та обслуговувавння багатоквартирного житлового будинку. Тобто ОСББ «Доманинське 306» є належним користувачем земельної ділянки. У відповідності із Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні" та Положенням комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства, комісія по вирішенню земельних спорів міської ради не є юридичною особою, про що відомо позивачу, відповідно до позовної заяви. Предметом вказаного спору є оскарження позивачем пунктів рішення комісії з вирішення , земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства Ужгородської міської ради від 11 травня 2021 року, що стосується звернення [PERSON] та ОСББ «Доманинська, 306» про погодження меж земельної' ділянки за адресою: [ADDRESS] ». Згідно чинного законодавства комісія з вирішення земельних спорів не наділена правами вирішувати питання, пов`язані з видачею державного акта на право власності на землю, це є виключною компетенцією інших відповідних органів місцевої влади, які наділені такими повноваженнями. Право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, ЗК України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно із ч. 1 ст.158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Положеннями ч. 3 та ч. 5 ст. 158 ЗК України визначено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Згідно зі ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ланками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності1 і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Рішення комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та: додержання добросусідства, яке не є рішенням органу місцевого самоврядування, носить рекомендаційний характер і спрямоване на мирне врегулювання земельних спорів. Цим рішенням не визначаються права та обов`язки щодо землекористування. Комісією встановлено межі земельної ділянки по фактичному користуванню, відповідно до розробленої документації із землеустрою та схеми генплану інвентарної справи. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідно до роз`яснень; які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від" 16 квітня 2004 року № 7, згідно зі ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів. Такі рішення стороною позивача суду не представлені. Крім того, представник позивача, зазначаючи у свєму позові про порушення земельних прав та ітересів позивача оскаржуваним рішенням комісії з вирішення земельних спорів не зазначив та не довів суду, в чому саме такі порушення полягають. Як встановлено судом, спірна земельна ділянка знаходиться в межах територіх житлової садибної забудови та є власністю Ужгородської міської ради, знаходиться у постійному користуванні ОСББ «Доманинське 306» та виключне право в розумінні ст.12 ЗК України на розпорядження цією земельною ділянкою має ужгородська міська рада, як власник ділянки. Крім того, як вже зазначалось оскаржуване рішення комісії з вирішення земельних спорів не створює для сторін у справі жодних правових наслідків з виникненням прав та обов`язків, не є правовстановлюючим документом, відтак, будь-які права чи охоронювані законом інтереси позивача в розумінні ст.ст. 15,16 ЦПК України не порушені. За змістом статті 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці. як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. Аналіз зазначених норм, свідчить, про те, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками таземлекористувачами. Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а з мотивів відмови. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14- * 730цс19), від 20 березня 2019 року у справах № 350/67/15-ц (провадження № 14- 652цс18) та № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18). \~ \~ \~ \~Таким чином, акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною проекту землеустрою, на підставі якого орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. При цьому кадастровою зйомкою є комплекс робіт, яку проводять юридичні та фізичні особи, які одержали в установленому порядку ліцензію на проведення геодезичних і картографічних робіт, а при їх проведенні суміжні землекористувачі погоджують межі земельних ділянок і вказані дії не впливають на правовий режим земельної ділянки і не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини, оскільки в результаті кадастрових робіт створюється лише інформаційна база. Непогодження суміжним землекористувачем меж земельної ділянки не є само по собі підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про, відмову у затвердженні проекту землеустрою, та передачі земельної ділянки у власність. Чинне земельне законодавство не обмежує право особи на приватизацію/користування земельної ділянки у зв`язку із відмовою суміжного землекористувача від підписання акту погодження меж земельних ділянок, тому навіть у випадку відмови суміжного користувача від підписання акту погодження меж земельної ділянки право позивача на отримання земельної ділянки у користування не є порушеним і не є перешкодою у проведенні передбачених законом дій, спрямованих на отримання ним земельної ділянки у користування, зокрема і прийняття відповідних рішень органом місцевого самоврядування. Враховуючи викладене, суд погоджується із стороною відповідача, що при прийнятті оспорюваних рішень, орган місцевого самоврядування в особі комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства, діяв у межах, визначених законом, а позивачем не доведено його відповідних речових прав на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , які не доведено, які саме земельні права позивача порушено. Відповідно до ч. 5 ст. 263ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Згідно\~ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вищевказане, суд, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed