Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

У вересні 2023 до суду з позовом звернувся [PERSON] який просив визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 14468 зчинений 26.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 14975,10 грн., таким, що не підлягає виконанню. Мотивує заявлені вимоги тим, що нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису, оскільки не перевірено безспірність заявлених вимог, відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису не надано засвідчену виписку з рахунка боржника. Крім того виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Ухвалою суду від 15.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного провадження. Відповідач та третя особа у встановлений судом строк відзив не надали, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не заявлялось, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач надав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Звертав увагу суду на те, що справа є малозначною, зазначена сума витрат на правничу допомогу не співмірна з обсягом виконаної роботи, тому просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1500 грн. Судом встановлено, що 14.08.2019 між [PERSON] та ТОВ «Форза» укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №00019084619 від 14.08.2019 відповідно до умов якого загальна сума кредиту складає 10500 грн, кошти надано на споживчі цілі, процентна ставка за кожен день прострочення 2,50 %, реальна річна процентна ставка 518,54%. Кредитний договір нотаріально не посвідчений. ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» отримало право грошової вимоги за кредитним договором №00019084619 від 14.08.2019 від ТОВ «Форза» на підставі укладеного договору відступлення права вимоги. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. відносно позивача винесено виконавчий напис № 14468 від 26.01.2021 відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з [PERSON] 14975,10 грн. з них: 10500 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4475,10 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. 23.02.2021 відкрито виконавче провадження ВП №64612305 на підставі вказаного виконавчого напису. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У частинах 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затверджений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999. Згідно пункту 1 Переліку, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік доповнений пунктом 2, який передбачає отримання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в частині положень, які доповнювали пункт 2 Порядку. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 26.01.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Суд критично відноситься до аргументів вказаних позивачем, що нотаріусом не перевірено безспірність заявлених вимог, а відповідачем не надіслано притензії на адресу позивачки оскільки з наданих суду доказів неможливо встановити, які саме документи було надано відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Встановлені обставини свідчать, що стягнення заборгованості за виконавчим написом відбулось на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Як слідує з матеріалів справи позивач в підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір про надання правової допомоги від 28.08.2023, додаткову угоду № 2 до Договору про надання правової допомоги від 28.08.2023, квитанцію №28-01/08/2023 від 28.08.2023 на суму 20000,00 грн та попередній розрахунок судових витрат. За змістом договору про надання правової допомоги розмір винагороди визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог ст.137,141 ЦПК України суд зважає, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2000,00 грн витрат на правову допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 3073,60 гривень в рахунок компенсації судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved