Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

22.08.2023 року до суду надійшла позовна заява, за вищезазначеними вимогами, у якій позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29 квітня 2022 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ), актовий запис № 52. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що з червня 2023 року шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. Неповнолітніх дітей між сторонами не має. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді від 31.08.2023 року, після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 26.09.2023 року. Ухвалою судді\~від 26.09.2022\~року було відкладено судове засідання на підставі ст. 223 ЦПК України. В призначене судове засідання сторони не з`явились. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації, проте конверт із судовою повісткою та процесуальними документами повернувся до суду з відміткою «повертається» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Також викликався через оголошення на офіційному сайті «Судова влада України». Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву до суду не подано. Відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим. Відповідно до ухвали від 25.10.2023\~року суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів\~справи судом\~встановлено, що\~згідно копії\~свідоцтва про\~шлюб Серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 29\~квітня 2022\~року Славутицьким\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Вишгородському\~районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ), копія якого\~долучена до\~справи, [PERSON] [INFO] \~та [PERSON] [INFO] , 29 квітня 2022 зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 52. Після\~державної реєстрації\~шлюбу прізвища:\~чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, спірних питань з приводу розподілу спільного майна у сторін на час розгляду даної справи у суді відсутні. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не змінювала прізвище, то суд вважає, що після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до частини 1 статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то з другої сторони стягуються судовий збір на користь держави. Відповідно до посвідчення громадянина який евакуйований із зони відчуження у 1986 році ( Чорнобильське) серії [NUMBER] , позивач у справі звільнена від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі і вона звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави стягується судовий збір.

Outcome: approved