Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

Заявниця, звернувшись до суду із даною заявою, посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . З метою оформлення спадщини після смерті чоловіка звернулася із відповідною заявою до нотаріуса. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовила, мотивуючи відмову тим, що неможливо встановити місце проживання спадкодавця на момент його смерті. Зазначає, що її покійний чоловік на момент смерті не мав зареєстрованого місця проживання, йому не належало на праві власності жодне нерухоме майно, цінні папери чи транспортні засоби відтак неможливо встановити місце відкриття спадщини після його смерті. Заявниця вказує, що після реєстрації шлюбу 31 серпня 1991 року вони з чоловіком почали спільно проживати в [ADDRESS] . При цьому зареєстроване місце проживання чоловіка залишалося за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Хустського районного суду від 18 грудня 2018 року [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим будинком за вказаною адресою. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 14 серпня 2018 року, на який посилається суд у вказаному рішенні суду зазначено, що [PERSON] з 1991 року проживає в м. Коломия, Івано-Франківської області. З метою оформлення своїх прав на спадкове майно просить встановити факт спільного проживання із спадкодавцем на день його смерті. В судове засідання заявниця не з`явилася, її представник адвокат Гресько подав письмову заяву в якій заявлені вимоги з вказаних підстав підтримав, справу просить розглянути в його та заявниці відсутності. Заінтересована особа в судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, щодо задоволення заяви не заперечила. Проаналізувавши матеріали справи, заяви представників сторін суд вважає заявлені вимоги належно обґрунтованими виходячи із наступного. Судом встановлено, що заявниця перебувала у шлюбі із [PERSON] , з 31 серпня 1991 року, який розірвано у 2007 році. 20 травня 2017 року вони знову уклали шлюб, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 11). З моменту реєстрації шлюбу подружжя проживали в [ADDRESS] , однак [PERSON] не був зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується листом Коломийської міської ради Івано-Франківькоїх області від 17 жовтня 2023 року. [INFO] [PERSON] помер в с. Іванівка Донецької області, про що 11 липня 2022 року складено відповідний актовий запис № 898 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Після його смерті відкрилася спадщина за законом. Заявниця з метою оформлення прав на спадщину звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що неможливо встановити місце відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] він не мав зареєстрованого місця проживання, йому не належить на праві власності неорухоме майно, транспортні засоби чи цінні папери. Заочним рішенням Хустського районного суду від 18 грудня 2018 року [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим будинком в [ADDRESS] (а.с. 15-17). З акту обстеження матеріально-побутових умов від 14 серпня 2018 року, на який посилається суд у вказаному рішенні суду зазначено, що [PERSON] з 1991 року проживає в м. Коломия, Івано-Франківської області. Відповідно до ст. 82 ч. 4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно інформації Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області наданої на адвокатський запит відомості про реєстрацію у Реєстрі територіальної громади [PERSON] , [INFO] , відсутні (а.с. 24). Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч\~ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно з положеннями п.11 ч.1\~ст.346 ЦК України\~право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2\~ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно п. 7\~Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.1\~ст. 293 ЦПК України\~в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на вищенаведені письмові докази та беручи до уваги заяву заінтересованої особи, яка погодилася із вимогами заявника, суд дійшов висновку про обгрунтованість заявлених вимог. На підставі наведеного та ст.ст.\~15,\~16,29,\~346,\~1268,\~1270 ЦК України,

Outcome: approved