Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

03 жовтня 2023 року поштою до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ», яка мотивована тим, що 06 січня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено комплексний кредитний договір №1/4059263, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 20100 грн на споживчі потреби до 05 січня 2024 року. 23 січня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено договір про відступлення права вимоги №2-2023, за яким ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» прийняло належні АТ «Креді Агріколь Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах, у тому числі й право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1/4059263від 06 січня 2021 року в сумі 31717,82 грн. Посилаючись на викладене, а також на те, що згідно з кредитним договором [PERSON] зобов`язувався повернути кредит та виконати інші зобов`язання за кредитом у повному обсязі у строки і на умовах, визначених договором, ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також понесені судові витрати. Ухвалою від 05 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» Гайова А.С в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та за наявними в справі доказами. Повно, об`єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» підлягають задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що 06 січня 2021 року [PERSON] підписав Заяву-Анкету №0101144-06012021 про отримання в АТ «Креді Агріколь Банк» кредиту в сумі 20100 грн на споживчі потреби строком на 36 місяців\~з 06 січня 2021 року до 05 січня 2024 року зі сплатою щомісячних платежів за кредитом згідно з графіком (а. с. 9). 06 січня 2021 року АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] уклали комплексний договір №1/4059263, відповідно до п. 1.1. якого останньому надано кредит у сумі 20100 грн на 36 місяців з 06 січня 2021 року до 05 січня 2024 року. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Відсотки за користування кредитом відповідно до п. 1.3.1. договору підлягають сплаті позичальником щомісячно, в розмірі 15.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором. Комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості, відповідно до п. 1.3.2. щомісячно в розмірі 2,85% у місяць від суми кредиту зазначеної в п. 1.1. договору (а. с. 4-8, 11-15). 23 січня 2023\~року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено договір про відступлення права вимоги №2-2023, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору права вимоги до боржників за кредитними договорами (а. с. 36-40). Згідно з витягом до договору про відступлення права вимоги №2-2023 від 23 січня 2023 року за кредитним договором від 06 січня 2021 року №1/4059263 заборгованість [PERSON] становить 31717,82 грн, яка складається з такого: заборгованість за основним боргом\~- 15116,00 грн, заборгованість за відсотками\~- 3933,50 грн, заборгованість за комісією\~ 12668,32 грн (а. с. 40). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зобов`язання по вказаному Договору не виконував, у зв`язку з чим станом на 27 вересня 2023 року його заборгованість перед позивачем становить 31717,82 грн, а саме: за основним боргом\~- 15116,00 грн, за відсотками\~- 3933,50 грн, за комісією\~- 12668,32 грн. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача 31717,82 грн. Також позивач просить відшкодувати понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн та на правничу допомогу у цій справі в розмірі 6500 грн. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1-6ст.\~137\~ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 8 ст.\~141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Міньковською А.В. на підставі договору від 09 серпня 2023 року. Вартість послуг, згідно з актом надання послуг від 09 серпня 2023 року складає 6500 грн (а. с. 53-58). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36),\~від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України»,\~\~від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про задоволення витрат позивача на правничу допомогу в сумі 6500 грн. Відповідно до ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1342 грн судового збору та 1342 грн судового збору позивачу слід повернути з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved