Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

позивач через свого представника адвоката Марущака О. Є. звернувся до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача в якому просить визначити позивачу додатковий строк, для подання, до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Стислий виклад позиції сторін позиція позивача В обґрунтування своїх вимог представник позивача покликався на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається з права власності на земельну ділянку площею 2,4818 га, яка розташована території Бандурівської сільської Голованівського району Кіровоградської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного РРП на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. [PERSON] є спадкоємцем вказаної земельної ділянки за заповітом. Для отримання спадщини позивач не звернувся із заявою до Гайворонської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки не є спадкоємцем першої черги, а про наявність заповіту не був обізнаний. Про наявність заповіту від імені [PERSON] на його користь дізнався від близьких родичів померлої, які 18.07.2023 під час генерального прибирання в будинку де проживала [PERSON] , серед документів виявили заповіт посвідчений від її імені, на належну їй земельну ділянку на користь позивача. 17.08.2023 позивач звернувся в Гайворонську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] 18.08.2023 отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ним пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. \~ \~ \~ \~Вважає таку причину пропуску строку поважною, тому просить надати додатковий строк для прийняття спадщини. позиція відповідача Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою від 04.09.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Представник позивачки - адвокат Марущак О. Є.19.09.2023 подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, просив позов задоволити. Представник відповідача 18.09.2023 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб,інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. \~ \~ \~ \~За вимогами ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 15, 16\~Цивільного кодексу\~Українипередбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до заповіту від 09.07.2014 засвідченого Веліховською Т. С., приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області, [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку площею 2,4818 га, кадастровий номер 3521180400:02:000:0156, яка розташована території Бандурівської сільської Голованівського району Кіровоградської області під № 156 (а.с. 6). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Гайворонським відділом реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 30.08.2023 серія [NUMBER] (а.с.5). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.08.2023 земельна ділянка площею 2,4818 га, кадастровий номер 3521180400:02:000:0156 яка розташована території Бандурівської сільської Голованівського району Кіровоградської області належить [PERSON] на праві власності (а.с. 8-9). Відповідно до заяви про прийняття спадщини [PERSON] , він звернувся до Гайворонської районної державної нотаріальної контори 17.08.2023 з заявою, яка зареєстрована за № 515, спадкова справа № 185/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] , про прийняття спадщини (а.с. 12). Відповідно до листа Гайворонської районної державної нотаріальної контори № 193 від 15.09.2023 після смерті [PERSON] померлої [INFO] відкривалась спадкова справа № 185/2023 та надано суду її копію в матеріалах якої інших заяв про прийняття спадщини, окрім [PERSON] немає. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №37837272 за параметром пошуку «Ковальська Єлизавета Тимофіївна» у спадковому реєстрі знайдено інформацію про заповіт засвідченого Веліховською Т. С., приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області, що є чинним. Відповідно до довідки Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області №385 від 30.08.2023 [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована в [ADDRESS] . На момент її смерті крім неї за цією адресою ніхто зареєстрованим не був, не мешкав та не мешкає по даний час, в тому числі малолітні, неповнолітні діти, непрацездатні, недієздатні, обмежено дієздатні громадяни (а. с. 15). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.08.2023 державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Ковбасюк Н. Ю. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с. 14). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч. 1 ст.\~1222ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. У силу ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270\~ЦК Українидля прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272\~ЦК Українивизначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно змісту ст.\~1272\~ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. У пункті 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування»роз`яснено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 3 п. 24 вищезгаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. \~ \~ \~ \~ Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Позивач, як на поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини вказує на необізнаність про наявність заповіту та про смерть спадкодавця. В постанові\~Верховного Суду\~від 15.04.2021\~в справі\~№ 591/1271/18\~вказано,\~що необізнаність\~спадкоємця про\~наявність заповіту\~є поважною\~причиною пропуску\~строку для\~прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі N 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі N 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі N 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. \~ \~ \~ \~Надаючи оцінку аргументам представника позивача суд враховує, що позивач, який не є спадкоємцем за законом [PERSON] , не знав до липня 2023 року про існування заповіту на своє ім`я, спадкова справа після смерті [PERSON] до часу звернення з заявою про прийняття спадщини позивачем не заводилась, а отже [PERSON] є першим спадкоємцем, що звернувся з приводу прийняття спадщини за заповітом, відповідно, у нотаріуса не виник обов`язок повідомлення про відкриття спадщини тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме чи шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. За змістом статті 1272\~ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, суд зазначає, що у разі пропуску спадкоємцем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Отже суд доходить висновку, що позивач довів наявність перешкоди, яка впливала на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом. Однак при цьому, суд критично відноситься до доводів позивача про те, що причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є те, що йому не було відомо про смерть спадкодавця. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такого ж висновку дійшов ВС у постанові від 30 червня 2020 року в справі № 431/5782/17, зазначивши, що необізнаність про смерть заповідача не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим правильно відмовили у задоволенні позовних вимог. При прийнятті\~рішення суд\~враховує,\~що у\~постанові Верховного\~Суду від\~08\~травня 2019\~року у\~справі № 357/13630/16 (провадження N 61-29172св18) зазначено, що аналіз статей 1270, 1272\~ЦК України свідчить про те, що строк для прийняття спадщини є строком спеціальним, протягом якого існує саме право на спадщину. При цьому законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який прийшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, і це не є строком позовної давності, так як при наявності поважних причин спадкоємцю може бути визначено додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу. Згідно положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, що в даному випадку не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити та це буде відповідати принципам розумності і справедливості. Визначаючи тривалість додаткового строку для звернення до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини, суд вважає, що строк в два місяці з часу набрання рішенням законної сили в даному випадку є розумним та достатнім.

Outcome: approved