Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

12 вересня 2023 року через канцелярію Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заявник [PERSON] подала матеріали зазначеної заяви, за якою просить: -встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт мого, [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Червоноїванівка Криничанського району Дніпропетровської області, постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. 1. Позиція заявника. [PERSON] , народилась [INFO] у с. Червоноіванівка Криничанського району Дніпропетровської області. Її батьками були [PERSON] та [PERSON] . Її мати покинула, коли вона була ще зовсім маленькою і вихованням займались батько та бабуся. З 22 квітня 1976 року заявниця постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 18 червня 1984 року вироком нарсуду Дніпровського району м. Дніпродзержинська [PERSON] була засуджена до позбавлення волі строком на 2 роки. З 17 липня 1984 року відбувала покарання в установі виконання покарань № 34 Дніпропетровської області, звідки було звільнена 11 лютого 1986 року по відбутті строку покарання. [INFO] у заявниці народився син [PERSON] , який являвся інвалідом з дитинства і відносно якого рішенням суду вона була позбавлена батьківських прав. 27 травня 1988 року рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська [PERSON] було визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] та 27 січня 1989 року на підставі даного рішення її було знято з реєстраційного обліку в квартирі. 07 липня 1988 року міським відділом міліції Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області заявниця була документована паспортом громадянина СРСР серії [NUMBER] (зразка 1974) року). У 1988 році заявниця уклала шлюб з [PERSON] і прийняла прізвище чоловіка « [PERSON] ». З 1990 року по січень 1992 року вона з чоловіком проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . У лютому 1992 року чоловік виїздив на роботу до росії і заявниця поїхала разом з ним, де у них [INFO] народилась донька [PERSON] . З 24 лютого 1992 року по 15 липня 1996 року заявниця з родиною була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Громадянства російської федерації [PERSON] не отримувала, ніколи не зверталась до уповноважених органів щодо отримання громадянства росії, оскільки завжди вважала себе громадянкою України і планувала своє повернення. Тимчасове проживання на території росії було пов`язано виключно з працевлаштуванням її чоловіка у даній місцевості. Коли у липні 1996 року її родина розпалась, вона з донькою [PERSON] повернулась у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області. Оскільки вона не мала постійного місця проживання і реєстрації, не мала місця роботи, була вимушена залишити доньку в інтернаті. Тривалий час заявниця вела антисоціальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, займалась бродяжництвом, не працювала, і не надавала значення тому, що не має паспорта громадянки України, а мала лише паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року, та навіть його втратила у 2016 році. На теперішній час є особою похилого віку, яка повністю втратила зір, немає джерел існування, а без паспорта України не має можливості оформити ані пенсію за віком, ані отримати групу інвалідності, ані отримувати іншу соціальну допомогу. З 2018 року заявниця перебуває на обліку у Комунальному закладі соціального захисту «Центр комплексного обслуговування бездомних осіб» Кам`янської міської ради, директором якого було направлено заяву до Державної міграційної служби України щодо документування її паспортом громадянки України. 01 березня 2019 року від Заводського районного відділу в місті Кам`янському ГУ в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України надійшла відповідь №1222/2019, в якій повідомляють, що відомості щодо реєстрації [PERSON] на території України станом на 1991 рік відсутні. [PERSON] зазначає, що відповідно до ст.. 8 ЗУ «Про громадянство України» набула громадянство України за територіальним походженням від народження, тобто з 1962 року і по 1992 рік, та з 1996 року і по теперішній час вона постійно проживає на території України, зараз має місце реєстрації по [ADDRESS] . Стала на шлях виправлення, бажає оформити пенсію та користуватись належними їй правами громадянина України і подбати про своє майбутнє, але для цього необхідно мати паспорт. 2. Позиція заінтересованої особи. Представник Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області в особі Заводського відділу у місті Кам`янському ГУ ДМС у Дніпропетровській області Берковська Л.Г. подала до суду письмові пояснення у справі № 208/8372/23. Зазначає, що 21.02.2019 року від директора КЗ СЗ «Центру комплексного обслуговування бездомних осіб» надійшов лист з приводу оформлення паспорта громадянина України у вигляді ІД-картки [PERSON] . 01.03.2019 року за №1222/2019 Заводським відділом у місті Кам`янському ГУ ДМС України у Дніпропетровській області була надана відповідь, що необхідно надати судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року. Відповідно до ст..8 ЗУ «Про громадянство України» громадянами України є: 1)усі\~громадяни колишнього\~СРСР,\~які на\~момент проголошення\~незалежності України\~(24\~серпня 1991\~року)\~постійно проживали\~на території\~України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності\~Законом України\~"Про\~громадянство України"\~(13\~листопада 1991\~року)\~проживали в\~Україні і\~не були\~громадянами інших\~держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України ; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Заводський відділ у місті Кам`янському ГУ ДМС України у Дніпропетровській області заперечує проти заявлених вимог. Згідно до поданої заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території України встановлено, що заявник не надав жодних документів, які підтверджують факт постійного проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року. Щодо довідки на яку посилається заявник, яка видана без зазначення номера та дати, яка видана незрозуміло якою установою та підписана головою правління с/т «Дружба». Заводський відділ у місті Кам`янському ГУ ДМС України у Дніпропетровській області зазначає: дана довідка є вторинним доказом, яка в свою чергу повинна співпадати із записами у відповідних документах. У зв`язку з вищезазначеним відповідно до заяви [PERSON] відсутні будь-які докази, що підтверджують факт її постійного проживання на території України станом на 1991 рік. Просить відмовити у задоволення заяви [PERSON] у повному обсязі. 3. Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи. 12 вересня 2023 року [PERSON] подала до суду заяву, де заінтересована особа: Заводський районний відділ в місті Кам`янське Головного Управління в Дніпропетровської області Державної міграційної служби України «про встановлення факту, що має юридичне значення» (а.с. 1-5). 12 вересня 2023 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження судді Івченко Т.П. (а. с. 25). Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження (а.с.34). 21 вересня 2023 року до суду надійшло клопотання від представника заінтересованої особи - Заводського районного відділу в місті Кам`янське Головного Управління в Дніпропетровської області Державної міграційної служби України Берковської Л.Г. про перенесення засідання по справі з метою ознайомлення з матеріалами справи та надання пояснень (а.с. 37-38). 21 вересня 2023 року [PERSON] , яка діє в інтересах заінтересованої особи Заводського районного відділу в місті Кам`янське Головного Управління в Дніпропетровської області Державної міграційної служби України, подала до суду заяву, у якій просить розглядати справу без їх присутності (а.с. 39). 21 вересня 2023 року заявник [PERSON] подала до суду заяву, зазначила, що підтримує заявлені вимоги, просить розглядати справу за своєї відсутності (а.с. 40). 05 жовтня 2023 року представник заінтересованої особи [PERSON] надала до суду письмові пояснення у справі № 208/8372/23 (а.с. 42-45). 4. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] народилась [INFO] , про що 12 листопада 1962 року складено відповідний актовий запис № 32 Виконавчим комітетом Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 18 жовтня 2018 року, серії [NUMBER] (а.с. 7). [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Червоноіванівка Криничанського району, Дніпропетровська область, дійсно перебуває на обліку в відділенні обліку бездомних осіб як особа, яка не має постійного місця проживання, і місце проживання якої може бути зареєстровано за адресою місцезнаходження відділення обліку: [ADDRESS] , що підтверджується посвідченням про взяття на облік за № 97 від 17.03.2023 року, видане Комунальним закладом «Центр надання соціальних послуг» Кам`янської міської ради (а.с. 6). Згідно до довідки Відділу реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання фізичної особи від 18.05.2018 року №5-1/5 повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 22.04.1976 по 27.01.1989 (знято реєстрації за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.05.1988 невідомо куди) (а.с. 8-9). Відповідно до відповіді Заводського районного відділу в місті Кам`янському ГУ в Дніпропетровській області ДМС України від 01.30.2019 року № 1222/2091 зазначено, що громадянка [PERSON] до 1989 року була реєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відомості щодо іншої реєстрації місця проживання на території України станом на 1991 рік відсутні (а.с. 10). Згідно до відповіді Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» від 13.04.2021 року №34/5-1865 повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , відбувала міру кримінального покарання в установі виконання покарань №34 Дніпропетровської області з 17.07.1984 року згідно вироку нарсуду Дніпровського району м. Дніпродзержинська від 18.06.1984 року строком на 2 роки позбавлення волі, звідки була звільнена 11.02.1986 року по відбутті строку покарання. Надати інформацію про наявність документів, що посвідчують особу колишньої засудженої [PERSON] немає можливості, тому що архівна особова справа знищена відповідно до строків зберігання (а.с. 11). Згідно до довідки про відсутність громадянства Російської Федерації від 31 липня 2020 року № 212, виданої Генеральним консульством Російської Федерації в Харкові, Україна встановлено, що [PERSON] , яка народилась [INFO] в селі Красноіванівка Криничанського району Дніпропетровської області, не набувала громадянства Російської Федерації і ,відповідно, не є громадянкою Російської Федерації (а.с. 14). Також Генеральне консульство Російської Федерації в Харкові, Україна надали відповідь від 19 серпня 2020 року № 2849, згідно до змісту якої вказали, що відповіді УМВС Росії по Ханти-Мансійському автономному округу Югрі [PERSON] , [INFO] , уродженка Дніпропетровської області, згідно картки прописки була зареєстрована по місцю проживання з 24.02.1992 року по 15.06.1996 року за адресою: [ADDRESS] , за паспортом громадянина СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданий 07.07.1988 року Дніпродзержинським РВД Дніпропетровської області (а.с. 15). Згідно до довідки, [PERSON] , яка має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано прописку за адресою: [ADDRESS] з 24 лютого 1992 року та знято з реєстрації 15 липня 1996 року (а.с. 16). Головою правління с/т «Дружба» - Сівук Л. видано довідку про те, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала з 1990 року по січень 1992 року в покинутому будинку [ADDRESS] (а.с. 17), проте зазначена у вказаній довідці інформація спростовується даними зазначеними в формі № 1 з на « [PERSON] , [INFO] », (.а.с 16), за змістом якої підтверджено остання до 1991 року проживала на території Російської Федерації і по 1996 рік, включно, та її особа підтверджувалася згідно до Паспорту громадянина СРСР зразка 1974 року, серії [NUMBER] , виданого 07.07.1988 року, Дніпродзержинським РОВД Дніпропетровської області. Довідкою за матеріалом ЖЄО № 2743,2748 від 13.02.2023 року підтверджено, що 13.02.2023 року надійшло повідомлення до ЧЧ Кам`янського РУП від гр.. [PERSON] , [INFO] , раніше була прописана за адресою: [ADDRESS] , на теперішній час безхатько, про те, що у 2016 році у заявниці було викрадено документи (а.с. 18). Відповідно до довідки Кам`янського міського центру зайнятості від 25.01.2021 року №339/202 повідомлено, що станом на 22.01.2021 року [PERSON] , [INFO] , на обліку в міському центрі зайнятості не перебувала, допомогу по безробіттю не отримувала (а.с. 19). Згідно до довідки Заводського управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради від 25.01.2021 року №167/5-4 повідомлено, що [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває та ніяких видів соціальної допомоги не отримує (а.с. 20). Комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг» Кам`янської міської ради видав 21.03.2023 року довідку №408/01-05 про те, що [PERSON] дійсно з 11.05.2018 року перебуває на обліку в комунальному закладі «Центр надання соціальних послуг» Кам`янської міської ради, як бездомна особа, та ї місце проживання буде зареєстровано за адресою місцезнаходження відділення обліку бездомних осіб ( [ADDRESS] ) (а.с. 21). 5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями\~ст. 2 Закону України «Про громадянство України» від 08.10.1991 року, громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, які на момент набрання чинності\~Законом України "Про громадянство України"\~(13 листопада 1991 року) постійно проживали в Україні, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак і які не є громадянами інших держав; особи, які народилися або постійно проживали на території України, а також їх нащадки (діти, онуки), якщо вони на 13 листопада 1991 року проживали за межами України, не перебувають у громадянстві інших держав і до 31 грудня 2004 року подали у встановленому цим Законом порядку заяву про визначення своєї належності до громадянства України; особи, які набули громадянства України відповідно до цього\~Закону. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону\~дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом першим\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 2, ст.9 Закону України «Про громадянство України» 1991 року всі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України, 24 серпня 1991 року, постійно проживали на території України, є громадянами України. Умови та порядок встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, регламентуються\~Законом України «Про громадянство України»\~ та\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок). Згідно\~ст. 3 Закону\~громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності\~Закону України «Про громадянство України»\~(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Відповідно до пункту 124 Порядку особам, які мають у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про приписку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, замість паспортів громадян колишнього СРСР видаються залежно від місця проживання паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон. Згідно п. 8 та п. 9 розділу II Порядку у разі відсутності в особи у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року,13 листопада 1991, для встановлення належності до громадянства України подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР, У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року/13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджу ють зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року,13 листопада 1991 року. Таким чином, при встановленні належності особи до громадянства України, відповідно до\~ст. 3 Закону, компетентним органам, у даному випадку міграційній службі, необхідно встановити два факти: факт перебування особи у громадянстві колишнього СРСР та факт проживання особи на території України безпосередньо на дату проголошення Україною незалежності (24.08.1991) або на дату набрання чинності\~Закону України «Про громадянство України»\~(13.11.1991). При цьому, факт перебування особи у громадянстві колишнього СРСР підтверджується безпосередньо паспортом громадянина колишнього СРСР, який особа повинна надати до органі» міграційної служби для встановлення її належності до громадянства України, Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Разом з тим, всупереч вищенаведених положень процесуального законодавства України, заявником [PERSON] не надано до суду жодних належних та допустимих доказів постійного проживання на території України до 24.08.1991 року, станом на 13.11.1991 року, а також щодо перебування у громадянстві СРСР. Крім того, [PERSON] з 24 лютого 1992 року по 15 липня 1996 року була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується документально та не заперечується заявницею. Отже, з матеріалів справи не вбачається доказів постійного проживання заявниці [PERSON] на території України на момент проголошення незалежності станом на 24 серпня 1991 року, або на час набрання чинності Закону України «Про громадянство України», а саме станом на 13 листопада 1991 року. Також встановлено що і громадянства Російської Федерації, на території якої остання перебувала у вказаний період, не отримувала, а тому є особою яка не має громадянства. При цьому, [PERSON] звернулася 21.02.2019 року до Заводського районного відділу в м. Кам`янське з питань отримання паспорту громадянина України, на їй було надано відповідь 01.03.2019 року за вих. № 1222/2091 (а.с. 10), проте остання не вчинила дій станом на 2019 рік, на проведення процедури встановлення її належності до громадянства України. За період з 2019 року, в ряд діючих законодавчих актів були внесені зміни, які враховуються судом при вирішенні поданої заяви, а тому встановив, що станом на 24 серпня 1991 року, або на 13 листопада 1991 року [PERSON] не проживала не території України, що позбавляє суд можливості задовольнити вказані вимоги заявника, проте не обмежує останню на звернення до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області, в особі Заводського відділу у місті Кам`янське ГУ ДМС у Дніпропетровської області з зазначених питань.

Outcome: dismissed