Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

У позовній заяві виконавчий комітет Любомльської міської ради як орган опіки та піклування просить ухвалити рішення про позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з них на утримання дитини аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з передбачених ст.164 СК України підстав. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що малолітня [PERSON] перебуває на обліку відділу у справах сім`ї та молоді виконкому Любомльської міської ради як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Через неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків малолітню [PERSON] у 2021 році двічі було вилучено із сім`ї та влаштовано в КУ «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» м.Ковель. Починаючи з 01 червня 2021 року по теперішній час [PERSON] перебуває у зазначеному центрі реабілітації дітей. За весь цей час долею дитини відповідачі не цікавились та жодних заходів для її повернення не вживали. Відповідачі ніде не працюють, характеризуються задовільно, зловживають спиртними напоями. Мати дитини [PERSON] притягувалася до адмінвідповідальності, стосовно старшої дочки позбавлена батьківських прав, проходила курс лікування внаслідок зловживання спиртними напоями, а батько [PERSON] - у 2023 році засуджений за крадіжку. Питання доцільності/недоцільності позбавлення відповідачів батьківських прав розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини ще у 2022 році, однак у зв`язку із початком війни та усіма подальшими негативними наслідками безпосереднє подання позовної заяви до суду відтермінувалось. Однак до теперішнього часу поведінка відповідачів, утому числі стосовно дитини, не змінилась, вони свідомо самоусунулись від виховання та догляду дочки. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі про час і місце розгляду справи по суті двічі належним чином були повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, однак в судові засідання не з`явились, відзиву на позов та інших заяв чи клопотань щодо процедури розгляду справи не подали. За таких обставин перешкод для розгляду справи за відсутності відповідачів не встановлено. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Зі змісту актів обстеження умов проживання, складених комісією відділу у справах дітей, сім`ї та молоді виконавчого комітету Любомльської міської ради 11.09.2018, 26.12.2018, 14.08.2019, 16.08.2019, 03.12.2019, 04.08.2020, 15.01.2021, 01.06.2021, встановлено, що відповідачами не створено належних умов для розвитку та виховання малолітньої [PERSON] , відсутнє повноцінне харчування дитини, в будинку постійно брудно та холодно, мати [PERSON] часто розпиває спиртні напої зі своїм співмешканцем і перебуває в стані алкогольного сп`яніння. За інформацією відділення поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 22.07.2021 відповідачі притягувалися до адміністративної відповідальності, зокрема, [PERSON] - 21 січня 2021 року за ч.1 ст.184 КУпАП (невиконання батьківських обов`язків), [PERSON] - 21 січня 2021 року за ч.1 ст.178 КУпАП (розпивання алкогольних напоїв у заборонених місцях) та за ч.1 ст.1751 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях). Мати дитини [PERSON] з 10.04.2021 по 16.04.2021 перебувала на стаціонарному лікуванні у КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» з діагнозом: «Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром відміни», що підтверджується інформацією зазначеної установи від 30.08.2021 № 512. Під час чергового обстеження умов проживання 01 червня 2021 року малолітня [PERSON] у розмові з працівниками відділу у справах дітей, сім`ї та молоді виконавчого комітету Любомльської міської ради повідомила, що не хоче залишатися з матір`ю, оскільки остання постійно зловживає спиртними напоями. За викладених обставин дитина була вилучена та влаштована в комунальну установу «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» м.Ковель, що підтверджується листами відділу у справах сім`ї та молоді виконкому Любомльської міської ради від 01.06.2021 № 148/10-12 та від 02.06.2021 № 149/10-12. Згідно із повідомленням комунальної установи «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 30 серпня 2021 року мати [PERSON] жодного разу дитину не відвідувала, подарунків не передавала, лише декілька разів телефонувала. Відповідно до виданих старостою Куснищанського старостинського округу Любомльської міської ради характеристик від 12 січня 2023 року відповідачі за місцем свого проживання зарекомендували себе із задовільної сторони, участі у громадському житті не приймають, мають не стійкі та неврівноважені характери. [PERSON] зловживає спиртними напоями, на її поведінку від односельчан надходили скарги, позбавлена батьківських прав. [PERSON] періодично зловживає спиртними напоями. 07 липня 2022 року [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1751 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях), що підтверджується інформацією відділення поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 17.07.2023. Вироком Любомльського районного суду від 13 березня 2023 року, який набрав законної сили 13 квітня 2023 року, батько дитини [PERSON] засуджений за ч.4 ст.185 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки. В порядку ч.5 ст.19 СК України виконавчий комітет Любомльської міської ради 21 липня 2023 року за № 189/10-12 надав висновок про доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно їх малолітньої дочки [PERSON] . Згідно із ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналіз досліджених по справі доказів дає обґрунтовані та достатні підстави вважати, що відповідачі свідомо не виконують своїх батьківських обов`язків стосовно дочки [PERSON] , фактично самоусунулися від її виховання та утримання, її долею та життям взагалі не цікавляться. Малолітня [PERSON] уже понад два роки перебуває в комунальній установі «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» м.Ковель, проте упродовж усього цього часу жодних заходів для повернення дитини відповідачі не вживали і вочевидь таких намірів не мають. Така поведінка відповідачів, у тому числі їх неявка в судові засідання у цій справі, беззаперечно свідчить не інакше як про їх байдужість до життя і долі неповнолітньої дочки, при цьому змінити своє ставлення до дитини та виконання батьківських обов`язків вони вочевидь не бажають. Існування певних об`єктивних чинників, які б не залежали від волі відповідачів і унеможливлювали виконання ними своїх батьківських обов`язків, по справі не встановлено. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи органу опіки та піклування знайшли своє підтвердження дослідженими по справі доказами, які у своїй сукупності безсумнівно свідчать, що відповідачі не займаються вихованням дитини, не турбуються про її матеріальне забезпечення, фізичний, духовний та моральний розвиток, жодної участі у її житті не приймають, а відтак не виконують передбачених ст.150 СК України батьківських обов`язків. Відповідачі жодних заперечень та доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не подали, тим самим не заперечили своєї поведінки стосовно невиконання ними батьківських обов`язків. Таким чином, заявлені вимоги щодо позбавлення відповідачів батьківських прав відповідають положенням ст.ст.150, 164 СК України, тому підлягають задоволенню. Згідно із ч.ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнені з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників з ким проживає дитина (ч.3 ст.180 СК України). Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведені законодавчі норми та встановлені фактичні обставини справи, суд вважає необхідним стягувати з відповідачів на утримання їх дочки [PERSON] аліменти в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з кожного, щомісячно, на користь установи або особи, під опікою якої перебуватиме дитина. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів аліментів також підлягають повному задоволенню. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів.

Outcome: approved