Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Обґрунтування позову та стислий виклад позицій учасників справи. Позовна заява обґрунтована, тим що 17 вересня 1994 року позивач уклала із [PERSON] шлюб. Від шлюбу в сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2012 року в справі № 1112/2153/12 шлюб між сторонами було розірвано. Діти проживають разом з позивачем. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2012 року в справі № 1112/2151/12 з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. 20 липня 2023 року [PERSON] також досяг повноліття. Після закінчення школи [PERSON] продовжив навчання на денній формі навчання в Державному вищому навчальному закладі «Український державний хіміко-технологічний університет» на факультеті фармації та біотехнології. Термін навчання становить чотири роки. З посиланням на статті 180, 182, 183,198, 199 СК України, позивач, яка продовжує навчання просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом та до закінчення навчання [PERSON] в Державному вищому навчальному закладі «Український державний хіміко-технологічний університет». Щодо правової позиції відповідача. 3 жовтня 2023 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , у якому він зазначив, що станом на сьогоднішній день тимчасово не проживає за фактичною адресою проживання, та як є військовослужбовцем в ЗСУ. Повідомив, що позов визнає частково, оскільки він ніколи не відмовлявся і не відмовляється утримувати сина, так як до його повноліття аліменти сплачені у повному обсязі. Крім того , наразі сплачує аліменти безпосередньо своєму сину на його картковий рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується копіями квитанцій від 3 серпня 2023 року в сумі 800 гривень, від 11 серпня 2023 року в сумі 900 гривень, від 28 серпня 2023 року в сумі 5000 гривень, від 4 вересня 2023 року в сумі 800 гривень, від 12 вересня 2023 року в сумі 900 гривень, від 17 вересня 2023 року в сумі 2000 гривень. Зазначив, що на даний час проходе службу в ЗСУ та був поранений, а тому з урахуванням своїх доходів, стану здоров`я має змогу сплачувати аліменти на користь позивача в розмірі 1/6 частки від свого заробітку. Крім того, на його утриманні перебуває неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , яку він утримує, також утримує свою дружину [PERSON] . Розгляд справи просив проводити за його відсутності. 10 жовтня 2023 року від позивача [PERSON] надійшло заперечення на відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що відповідач заперечує щодо розміру аліментів у розмірі частки його доходів щомісячно і просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач пояснює, що на його утриманні знаходиться дружина [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON] , при цьому відповідач не надає доказів, що його дружина потребує такого утримання та не надає суду докази, що із його доходів проводяться відрахування на утримання доньки [PERSON] , в порядку передбаченому статтями 181-184 СК України. Заяви ( клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилися, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Рух справи. До Маловисківського районного суду Кіровоградської області 25 липня 2023 року надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Кратка Д.М. Судом в порядку частини 6 статті 187 ЦПК направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь зазначений запит надійшла 15 серпня 2023 року. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина 2 статті 247 ЦПК України). Встановлені судом фактичні обставини справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 квітня 2008 року, [PERSON] та [PERSON] одружились 17 вересня 1994 року, про що в книзі реєстрацій актів про одруження, 17 вересня 1994 року Смолінською селищною радою Маловисківського району Кіровоградської області - зроблено запис за № 58.Прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON] . Шлюб розірвано на підставі рішення Маловисківського районного суду справа № 1112/2153/12 від 20 серпня 2012 року(а.с. 9). [INFO] в смт Смоліне, Маловисківського району Кіровоградської області народився [PERSON] , батьки: [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати), про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10 січня 1996 року (а.с. 10). [INFO] в смт Смоліне, Маловисківського району Кіровоградської області народився [PERSON] , батьки: [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати), про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 2 серпня 2005 року (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 жовтня 2022 року, [PERSON] та [PERSON] одружились 16 березня 1984 року, про що в книзі реєстрацій актів про одруження, 14 жовтня 2022 року Маловисківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) - зроблено запис за № 158. Прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON] (а.с. 33). [INFO] в м. Мала Виска, Маловисківського району Кіровоградської області народилася [PERSON] , батьки: [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати), про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30 листопада 2022 року (а.с. 34). Згідно відомостей зазначених в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдат [PERSON] 25 вересня 2022 року приблизно о 16.30 годині отримав травму «Мінно-вибухова травма. Забій грудного відділу хребта» (а.с. 35). Відповідно до довідки від 13 липня 2023 року № 97 виданою деканом факультету фармації та біотехнології Державного вищого навчальному закладі «Український державний хіміко-технологічний університет» Лебідь О., [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу денної форми навчання Державного вищого навчальному закладі «Український державний хіміко-технологічний університет» «IV рівня акредитації»(зарахований на 1 курс на базі ПЗСО з 7 вересня 2022 року), термін навчання 4 роки (а.с.8). Мотиви суду. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зазначений правовий підхід застосовано і в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 225/1447/16-ц провадження № 61-18843св18. Приписами статті 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За змістом статті 51 Конституції України та ст 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання Державного вищого навчальному закладі «Український державний хіміко-технологічний університет» «IV рівня акредитації»(зарахований на 1 курс на базі ПЗСО з 7 вересня 2022 року), термін навчання 4 роки. Враховуючи денну форму навчання, відсутність об`єктивних даних про наявність у [PERSON] доходу, необхідність в харчуванні та одязі, витратах на проїзд, проживання, придбання підручників та канцелярських товарів, суд надходить до висновку про те, що у зв`язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги. Щодо посилання відповідача на сплату аліментів на картковий рахунок сина, суд зазначає наступне. Так відповідачем до відзиву додано скріншоти переказів грошових коштів, здійснених через мобільний банкінг [PERSON] на картку отримувача [NUMBER] , однак ідентифікувати особу отримувача зазначених коштів не можливо, а тому зазначене не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, відповідач у відзиві посилався на поранення під час проходження військової служби в ЗСУ та в подальшому погіршення стану здоров`я, однак в той же час до матеріалів справи в якості доказу додав довідку про обставини травми, відповідно якій відповідач отримав травму 25 вересня 2022 року, що не дає суду можливість врахувати стан здоров`я відповідача, оскільки травму [PERSON] отримав більше року назад , а інших відомостей щодо його стану здоров`я чи лікування відповідачем надано не було. В той же час приймає до уваги, що [INFO] у відповідача народилась донька [PERSON] , а тому у відповідача з моменту її народження виник обов`язок її утримання відповідно до вимог СК України. Отже, відповідачем доказів в розрізі положень статей 76-81 ЦПК України, щодо неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання, суду не надано. При цьому, на думку суду, саме відповідач зобов`язаний довести, що в нього є об`єктивні та суб`єктивні поважні причини, через які він не в змозі надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині. Враховуючи, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останнього в матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє його можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. З матеріалів справи вбачається, що весь тягар утримання дитини до закінчення навчання покладено на особу, з якою дитина проживає, що не відповідає інтересам дитини та загальним принципам цивільного судочинства, принципам законності та справедливості. Так як мати позивача не може самостійно забезпечити дитину, яка продовжує навчання, в зв`язку з чим є потреба в матеріальній допомозі, а відповідач не навів суду доводів та не надав доказів неможливості надання такої допомоги, на думку суду, позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, підлягає частковому задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд зазначає, що частиною другою статті 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до статті 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, враховуючи вищевикладене та ті обставини, що [PERSON] , перебуває на утриманні матері, відповідачем допомога на його утримання не надається в належному розмірі та порядку, щоб дало можливість задовольнити інтереси дитини відповідно до його віку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів, у зв`язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом та до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат. Приписами частини 1 статті 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 гривень на користь держави На підставі викладеного,

Outcome: partial