Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

21 вересня 2023 року [PERSON] звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7\~000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Крім того, позивач наполягає на розподілі судових витрат, які були нею понесені у виді витрат на правову допомогу у розмірі 1\~500 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що від шлюбних відносин з відповідачем народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] . Оскільки їх сімейне життя не склалося, відповідач припинив їх спільне проживання, переїхавши до іншої жінки. Після чого, донька залишилася проживати разом з позивачем. У свою чергу, відповідач припинив надавати будь-яку матеріальну та фінансову допомогу на утримання доньки, припинивши брати участь у її вихованні. Позивач вказує, що на даний час вона не має постійного місця роботи, а тому у неї відсутня можливість забезпечити доньку всім необхідним, яка зважаючи на її навчання у Дігтярівському професійному ліцеї Чернігівської області та часті хвороби, потребує додаткових витрат. Натомість відповідач є здоровим та працездатним, офіційно працює у ТОВ «Чернігівгаз Збут», отримуючи постійний дохід, що свідчить про його можливість сплачувати аліменти на утримання їхньої доньки у розмірі 7\~000 грн. Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення зазначеного спору в добровільному порядку, позивач була вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 25 жовтня 2023 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, перед його початком через канцелярію суду звернулася із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. 10 жовтня 2023 року звернувся через канцелярію суду із заявою про розгляд справи без його участі. Вказав на часткове визнання пред`явленого до нього позову, погодившись щодо призначення аліментів на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2\~500 грн. Вважає заявлені позивачем вимоги надто завищеними та такими які не відповідають реальним потребам дитини. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що від шлюбних стосунків у сторін по справі народилася спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить відповідна копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно з довідкою №16.3-22/52, виданою 15 серпня 2023 року спеціалістом Гнідинцівського старостинського округу, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та має наступний склад сім`ї: чоловік [PERSON] , син [PERSON] , 2003 року народження, та донька [PERSON] , 2007 року народження (а.с. 8) Як вбачається з довідки №16.3-22/55, виданої 18 серпня 2023 року спеціалістом Гнідинцівського старостинського округу, [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 10). Відповідно до довідки КНП «Варвинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 04 вересня 2023 року, у [PERSON] наявні проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з цим вона перебуває на «Д» обліку та потребує постійного амбулаторного і періодичного стаціонарного лікування (а.с. 9). З 01 вересня 2022 року [PERSON] проходить навчання у Дігтярівському професійному ліцеї Чернігівської області на денній формі, ІІ рівень атестації, не повне державне утримання, за спеціальністю кухар, кондитер. Термін закінчення навчання 30 червня 2025 року (а.с. 11). Позивач стверджує, що донька [PERSON] перебуває на її утриманні, що фактично відповідачем не оспорюється. При цьому, у силу відсутності у неї постійного місця роботи, що доводиться копією належної їй трудової книжки (а.с. 16), її матеріальний стан не дозволяє самостійно забезпечити доньку всім необхідним. У свою чергу, відповідач ухиляється від матеріального забезпечення доньки. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У зв`язку з цим, суд констатує обов`язок відповідача [PERSON] щодо його участі у матеріальному забезпеченні доньки [PERSON] . При цьому, під час визначення розміру аліментів та способу їх стягнення з відповідача суд зобов`язаний також з`ясувати його матеріальний стан та стан здоров`я. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості, як про доходи відповідача, так і про перебування у нього у власності, володінні та/або користуванні майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Крім того, судом також не встановлено щодо наявності у відповідача інвалідності чи наявності інших утриманців, які потребують його матеріальної допомоги. Суд бере до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На момент розгляду судом даної цивільної справи спільній доньці сторін [PERSON] виповнилося повних 16 роки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 2\~833 грн. Відповідно до п. d ст. 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок 1979 року, суд зобов`язаний забезпечувати права чоловіка та жінки на основі їх рівності та враховувати однакові права і обов`язки чоловіків і жінок, як батьків незалежно від їхнього сімейного стану в питаннях, що стосуються їхніх дітей. В усіх випадках інтереси дітей мають перевагу. У зв`язку з цим, суд зобов`язаний враховувати фактичну рівність батьків, зважаючи на обставини справи та встановивши для обох батьків дійсно рівні обов`язки з утримання дитини. Проаналізувавши всі обставини справи у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи стан здоров`я дитини, матеріальний стан матері та платника аліментів, а також їх стан здоров`я, беручи до уваги рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку щодо необхідності стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2\~833 грн, розмір якого буде достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку та належного утримання до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, який у даній категорії справ складає - 1\~073, 60 грн, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього в дохід держави. При цьому, у розумінні п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що за підрахунком суду становить 429, 20 грн, що відповідає 40% частини задоволеного розміру майнових вимог. При цьому, що стосується заявлених вимог щодо розподілу судових витрат в частині наданої стороні позивача правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 8 ст. 141 ЦПК України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонам доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 1\~500 грн. В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було долучено до матеріалів справи наступні документи: - копія свідоцтва №289 від 26 квітня 2006 року про право на зайняття адвокатської діяльністю Гезердава В.В. (а.с. 15); - Договір про надання правничої допомоги від 05 вересня 2023 року, згідно з яким адвокат Гезердава В.В. узяв на себе зобов`язання надати правову допомогу [PERSON] . Гонорар обумовлений договором у розмірі - 1\~500 грн (а.с. 12); - Акт виконаних робіт від 13 вересня 2023 року, складений між адвокатом Гезердава В.В. та Щербань А.О., відповідно до якого адвокатом була проведена робота в рамках договору про надання правничої допомоги укладеного між клієнтом на загальну суму 1\~500 грн, зокрема за: усна консультація з вивченням матеріалів справи 500 грн; підготовка та складання позовної заяви 1\~000 грн (а.с. 13); - Довідка адвоката Гезердава В.В. від 13 вересня 2023 року, з якої вбачається що [PERSON] за надання правничої допомоги по справі про стягнення аліментів з [PERSON] сплачено кошти у розмірі 1\~500 грн, без ПДВ (а.с. 14). Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. У правовому висновку Верховного Суду від 28 грудня 2020 року по справі №640/18402/19 роз`яснено, що розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Таким чином, суд, аналізуючи документи надані на обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача, приходить до висновку щодо їх належності у як доказів на підтвердження понесених ним судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Суд також зважає, що доказів неспівмірності вказаних витрат відповідачем до суду надано не було. За таких обставин, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної цивільної справи. Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що за підрахунком суду становить 600 грн, що відповідає 40% частини задоволеного розміру майнових вимог.

Outcome: partial