Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що в кінці липня 2023 року йому стало відомо про винесення приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. постанови про звернення стягнення на заробітну плату, яка надійшла за його місцем роботи до Кивачівської загальноосвітньої школи (с. Кивачівка Гайсинського району Вінницької області). Дана постанова винесена приватним виконавцем на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Бригіда В.О., від 15.09.2021, який зареєстровано в реєстрі за № 27169, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ» 20 810, 00 грн. боргу за кредитним договором № UP 0576849 від 30.01.2020. Постановою приватного виконавця виконавчого округ Вінницької області Турського О.В. від 18.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67152463 по виконавчому напису приватного нотаріуса, проте її копію постанови позивач не отримував. [PERSON] вважає, що виконавчий напис суперечить вимогам законодавства, оскільки він не укладав кредитного договору, зокрема, нотаріально посвідченого, не отримував від відповідача та приватного нотаріуса листа вимоги про погашення заборгованості по кредиту, тому заборгованість не має ознак безспірності. Разом із тим, не посвідчений нотаріально кредитний договір не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. З огляду на наведене, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, вказаний виконавчий напис. Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Л.В. від 07.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Від представника позивача [PERSON] адвоката Панченка Д.І. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 03.10.2023, відзив на позов до суду не подав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, причини неявки суду невідомі. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до положення ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 227169 від 15.09.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ - АКТИВ» заборгованості у розмірі 20\~810, 00 грн. (а.с. 9) . Приватний нотаріус обґрунтував виконавчий напис тим, що позивач є боржником за Кредитним договором № UP 0576849 від 30.01.2020, укладеним із ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ Актив», строк платежу за яким настав, тоді як боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.02.2020 по 06.08.2021, сума боргу за кредитом складає 20\~160, 00 грн. та за вчинення виконавчого напису 650, 00 грн. [PERSON] вважає, що виконавчий напис № 27169 від 15.09.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. є протиправним, таким, що винесений із порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки він не укладав наданий для вчинення виконавчого напису нотаріусу кредитний договір, який не посвідчений нотаріально, заборгованість не має ознак безспірності, оскільки позивачем не отримано листа-вимоги про погашення заборгованості по кредиту. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріуси вчиняють виконавчі написи. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц, від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Згідно з п. 3.1 та п. 3.4 Глави 16 Розділу ІІ «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядку), затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом 15.09.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. У матеріалах справи відсутні докази того, що між банком та позивачем укладено кредитний договір № UP 0576849 від 30.01.2020, який посвідчений нотаріально, дана обставина також не спростована відповідачем, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису нотаріусом. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), від 06.10.2021 у справі № 361/4793/20 (61-5910св21). Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-яких доказів того, що позивачу було направлено письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про те, що під час вчинення спірного виконавчого напису у нотаріуса не було доказів визнання позивачем суми заборгованості, пред`явленої до стягнення. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. З огляду на наведене, з урахуванням приписів ст. ст. 15,\~16,\~18 ЦК України, ст. ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 по справі № 201/11696/16-ц. Враховуючи викладене вище та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про визнання виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ Актив» заборгованості в сумі 20 810, 00 грн. таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинено без дотримання вимог, встановлених ст. ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат». На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ - Актив» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 073, 60 грн. За змістом частин 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що 24.08.2023 між [PERSON] та адвокатом Панченком Д.І. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. Пунктом 3.1 договору надання правничої допомоги встановлено, що вартість послуг за даним договором складає 1 000, 00 грн. На підтвердження оплати витрат на правову допомогу в розмірі 1 000, 00 грн. позивачем надано копію квитанції № 24/08-23 та акт приймання передачі послуг професійної правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 24.08.2023. Таким чином [PERSON] підтверджено належними доказами понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000, 00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає вимогам п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України. Згідно ч. 5\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід. З огляду на викладене та

Outcome: approved