Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. У липні 2023 року представник акціонерного товариства АКБ «Львів» звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказав на те, що 27.09.2022 між АТ АКБ «Львів» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник) було укладено Кредитний договір №17344/119/2022 відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати у власність Позичальникові грошові кошти (надалі Кредит) у розмірі 50000,00 гривень з процентною ставкою 64 % річних за користування кредитом та умовою повернення в термін до 26.09.2025. Згідно умов п.1.4. Кредитного договору - видача банком кредиту одноразово, безготівково на поточний рахунок Позичальника. Факт перерахування Позичальнику кредитних коштів на суму 50\~000 гривень підтверджується меморіальним ордером від 27.09.2022 за №954712. Відповідно до п.5.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався повернути Банку Кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Пунктом 5.2. Кредитного договору передбачено, що повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою, згідно Додатку 1 (Платіжного календаря), що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідачу направлявся лист з вимогою погасити заборгованість за Кредитним договором, однак дані вимоги залишились без відповідного реагування зі сторони відповідача. Станом на 11.07.2023 заборгованість по Кредитному договору №17344/119/2022 від 27.09.2022 становить 57858,19 грн, з яких: 47664,76 грн. - заборгованість за кредитом; 10193,43 грн. - заборгованість за процентами. У зв`язку з тим, що Позичальник систематично не виконує взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором у визначені Кредитом договором терміни, позивач змушений звернутись з даним позовом, тому просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві,не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 21.08.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просить розгляд справи здійснювати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що згідно з ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, в силу ч. 3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 27.09.2022 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №17344/119/2022 відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати у власність Позичальникові грошові кошти (надалі Кредит) у розмірі 50000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень з процентною ставкою 64 % річних за користування кредитом та умовою повернення в термін до 26.09.2025. Факт отримання кредиту [PERSON] підтверджується меморіальним ордером № 954712 від 27.09.2022. 08.06.2023 позивачем направлено лист вимогу про дострокове погашення зобов`язання за Кредитним договором. Згідно із наданим банком розрахунком заборгованість по кредитному договору №17344/119/2022від 27.09.2022 [PERSON] становить 57858,19 грн, з яких: 47664,76 грн. - заборгованість за кредитом; 10193,43 грн. - заборгованість за відсотками. Оцінка суду. Відповідно до статті 207\~Цивільного кодексу\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що 27.09.2022 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №17344/119/2022 відповідно до якого відповідач отримав кредит на платіжну банківську карту, користувався платіжним засобом, що свідчить про те, що відповідач був обізнаний про його існування, усвідомлював наявність заборгованості та вчиняв дії, спрямовані на виконання взятих на себе зобов`язань за вище вказаним кредитним договором. За змістом статей 525, 526, 530\~ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно зі ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за тілом кредиту за користування кредитом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству АКБ «Львів» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Такі висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) від 03 липня 2019 року. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з того, що відповідачем не виконано умови кредитного договору, а тому у даному випадку мають місце порушення [PERSON] майнових прав позивача. Оскільки доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останнього підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та ніким не спростований, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства АКБ «Львів» заборгованість за кредитним договором №17344/119/2022 від 27.09.2022 [PERSON] становить 57858,19 грн, з яких: 47664,76 грн. - заборгованість за кредитом; 10193,43 грн. - заборгованість за відсотками. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 2684 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved