Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Вимоги позову мотивувала тим, що вона [PERSON] , [INFO] , за станом здоров`я та порадою лікарів змінити місце проживання у 2011 році приїхала у с. Салинці (на той час Немирівського району) 16.04.2012 стала на тимчасовий облік у сільській раді та до цього часу проживає у домоволодінні [ADDRESS] . Оскільки вона шукала житло яке можна придбати, сільська рада запропонувала її житловий будинок у с. Салинці, який раніше належав покійній [PERSON] . \~ \~ \~ \~25.09.1991 [PERSON] заповіла даний будинок своєму племіннику [PERSON] . Так як [PERSON] на той час помер, сільський голова допоміг її розшукати його спадкоємців. 01.12.2011 при свідках [PERSON] та [PERSON] вона уклала договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,25 га з [PERSON] , дружиною померлого, за 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень. На питання чому вони не оформили спадщину на себе відповіли, що будинок дороще оформити ніж потом продати, так як будинок був в занедбаному стані. Оскільки дана будівля була непридатна до проживання (водопостачання, газопровід, електропостачання відсутні, опалення пічне, дрова відсутні), а земельна ділянка захаращена чагарниками. Тому нею було прийнято рішення перенести переїзд до весни 2012 року, 16 квітня 2012 року вона приїхала та стала на тимчасовий облік по сільській раді. За власні кошти вона привела будинок до житлового стану, зробила капітальний ремонт будинку та надвірних споруд, облаштувала прибудинкову територію, уклала відповідні договори з електропостачальниками. На сьогоднішній день вона продовжує проживати у вказаному житловому будинку, веде господарство, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, робить у ньому поточний ремонт, так як фактично проживає у селі більше десяти років. Також дані обставини підтверджуються довідкою, виданою Райгородською сільською радою від 10.03.2023 № 51. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , крім неї немає. [PERSON] неодноразово зверталась до Райгородської сільської ради з проханням про те щоб визнати за нею право власності на дане домоволодіння, оскільки вона понад 10 років безперервно користується даним нерухомим майном. Райгородська сільська рада її відмовила, мотивуючи свою відмову тим, що якщо вона має намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, її необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, який розташований за наступною адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача - Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якому не заперечує щодо задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що починаючи з 2012 року по теперішній час, тобто на протязі часу що перевищує десять років, позивачка добросовісно, відкрито та безперервно володіє домоволодінням по [ADDRESS] , що відповідно до положення ч.1\~ст.344 ЦК України\~свідчить про набуття позивачем права власності на цей об`єкт нерухомості за набувальною давністю. Статтями\~16,\~328 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно\~ст.344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст.344\~ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2\~ст.344 ЦК) Враховуючи положення статей\~335\~та\~344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч. 1\~ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Враховуючи, що позивачка добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком з господарськими надвірними спорудами, який розташований за наступною адресою: [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нього за набувальною давністю. На підставі ст.ст.\~16,328,\~344 ЦК України\~та

Outcome: approved