Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

у лютому 2023 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про захист честі та гідності. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 18 липня 2023 року до Дарницького УП ГУНП у м. Києві надійшло звернення від [PERSON] щодо можливих неправомірних дій відносно дітей. Було проведено перевірку щодо можливості вчинення [PERSON] неправомірних відносно дітей, які мешкають у буд. [ADDRESS] , де проживає позивач. Зазначив, що відповідачка, як автор недостовірної інформації, вжила заходів для повної ідентифікації особи позивача, як особи щодо якої розповсюджувалась недостовірна інформація. Внаслідок звернення [PERSON] позивача викликали до Дарницького УП ГУНП у м. Києві де він був вимушений надавати відповіді та пояснення на принизливі та образливі питання, окрім того пояснення надавали жителі будинку. Вважає, що питання, навіть у завуальованому вигляді, надали людям розуміння про вчинення позивачем щось гидке, брудне та протизаконне. Позивач зазнав та продовжує відчувати зневажливе ставлення за місцем проживання та образливі випади щодо себе, які ганьблять його, принижують гідність, створюють загрозу життю та здоров`ю, через дії відповідача. Вказує, що після звернення [PERSON] життя позивача зазнало значних вимушених змін, його якість погіршилась, він лякається власних сусідів (хтось просто вигукне мені у слід слово «педофіл», хтось ще ширше розкриває цю ганебну тему, дехто навіть фізично нападає на мене). Просить ухвалити рішення про спростування відповідачем недостовірної інформації щодо неправомірних дій [PERSON] відносно дітей, яку відповідач розповсюдила серед мешканців буд. [ADDRESS] , завдяки своєму зверненню до Дарницького УП ГУНП у м. Києві. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків п`ять днів з дня вручення вказаної ухвали. 24 лютого 2023 року від позивача надійшла заява на усунення недоліків. Ухвалою від 2 березня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу в підготовче засідання на 26 квітня 2023 року. В підготовче засідання з`явився позивач, який зазначив, що [PERSON] розповсюджувала недостовірну інформацію шляхом розмов у дворі за адресою проживання. Відповідач, повідомлена належним чином про розгляд справи до суду не з`явилась. Підготовче засідання відкладено на 24 травня 2023 року у зв`язку з першою неявкою відповідача. 22 травня 2023 року [PERSON] подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме: доповнено вимогу - спростування відповідачем недостовірної інформації здійснити шляхом оприлюднення відповідного оголошення у газеті «Голос України» та забезпечення таким примірником усіх мешканців будинку [ADDRESS] . 24 травня 2023 року від [PERSON] надійшов відзив відповідно до якого відповідач вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що жодним чином не шкодила честі та гідності позивача, а скористалась своїм правом звернутись за захистом до органів Національної поліції України для з`ясування обставин поведінки позивача відносно її дитини, вона не тільки не розповсюджувала неправдиву інформацію, а навіть не мала з ним спільної розмови і особисто не знайома. Зауважила, що звернулась до органів поліції, після розмови зі своєю дитиною, син повідомив, що невідомий чоловік запрошує його та друзів до магазину, купує різні солодощі, морозиво, воду та все, що діти хочуть. Ювенальною поліцією було проведено опитування дітей, пояснення яких повністю співпадають з поясненнями позивача. 24 травня 2023 року в підготовче засідання з`явились позивач, його представник - адвокат Варяничко С.В. та відповідач. Підготовче засідання відкладено на 29 червня 2023 року. 5 червня 2023 року від [PERSON] надійшов відзив на уточнення позовної заяви в якому остання зазначила, що наданий позивачем відеоматеріал підтверджує його неадекватну поведінку по відношенню до мешканців будинку, він в стані алкогольного сп`яніння на регулярній основі справляє фізіологічні потреби біля дитячого майданчику, агресивно реагує на зауваження та провокує мешканців будинку. 29 червня 2023 року представник позивача просив задовольнити клопотання про витребування у Дарницького УП ГУНП у м. Києві матеріали перевірки щодо звернення [PERSON] від 18 липня 2022 року. Позивач позицію представника підтримав. Протокольною ухвалою від 29 червня 2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 11 вересня 2023 року. 20 липня 2023 року до суду надійшли витребуванні документи. 11 вересня 2023 року до суду з`явилась відповідач. Позивач та його представник, повідомлені належним чином про розгляд справи, до суду не з`явились. Судове засідання відкладено на 23 жовтня 2023 року. 23 жовтня 2023 року в судовому засідання позивач та його представник - адвокат Варяничко С.В. вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач у задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази з точки зору їх допустимості, належності, достовірності, кожен окремо та у сукупності, судом встановлено наступне. 9 липня 2022 року до Національної поліції України надійшло електронне звернення від [PERSON] про те, що 5 липня 2022 року вона отримала від своєї дитини інформацію, що чоловік запрошує її дитину з друзями до магазину, купує різні солодощі, морозиво, воду, зі слів дітей чоловік проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач просила з`ясувати обставини такої поведінки по відношенню до дітей від не знайомого їй чоловіка. По результатам звернення [PERSON] було встановлено та опитано дітей та [PERSON] . З довідки складеної ст. о/у ВКП Дарницького УП ГУНП у м. Києві [PERSON] вбачається, що на даний час достатніх даних, які б вказували на ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого КК України, в даній події не виявлено. Перевірка матеріалів зареєстрованих в ЖЕО Дарницького УП № 35374 від 18 липня 2022 року рахується закінченою. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою відповідача, повідомила, що [PERSON] жодних відомостей стосовно позивача не розповсюджувала, а саме він здійснює її розповсюдження, весь час конфліктує з жителями будинку, чіпляється до людей в нетверезому вигляді. Свідок [PERSON] , зазначила, що в минулому році відповідач повідомила про чоловіка який зі слів її сина пригощає дітей цукерками, дозволяє сидіти в автомобілі. В свою чергу [PERSON] не знайома зі [PERSON] та жодних відомостей про нього не розголошувала. Допитана свідок [PERSON] , яка проживає в будинку, пояснила, що бачила, як позивач збирає дітей, також він поводить себе агресивно, а в червні 2023 року перебуваючи з адвокатом в стані алкогольного сп`яніння чіплявся до людей та просив назвати його «педофілом», [PERSON] з позивачем не знайома та не розказувала жодних відомостей про нього. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 28 Конституції України регламентовано, що кожен має право на повагу до його гідності. Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Згідно ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. У п. 19 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, вказано, що таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні позивач [PERSON] вказав, що саме звернення [PERSON] до правоохоронних органів щодо дій відповідача по відношення до дітей є порушенням його честі та гідності. Разом з тим, звернення матері в інтересах дитини до поліції для перевірки фактів не є поширенням інформації, яка порочить честь та гідність позивача. Крім того, позивач сам підтверджував факти викладені у зверненні [PERSON] про те, що він дійсно пригощав дітей солодощами, давав кошти на їх придбання, дозволяв сідати в автомобіль тесла. Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказів розповсюдження відповідачем [PERSON] недостовірної інформації щоб порушувала честь та гідність позивача [PERSON] суду не надано, а звернення матері в інтересах дитини до поліції для перевірки фактів не є поширенням інформації, яка порочить честь та гідність фізичної особи. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed