Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

14 вересня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що 21 червня 2023 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Підставою для розірвання шлюбу є обставини відсутності спільних інтересів з чоловіком, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, втрата поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть та спільно не проживають з серпня 2023 року. Спільних дітей не має. Відповідач добровільно в органах ДРАЦСу розірвати шлюб не бажає. Вважає, що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Заходів щодо примирення позивач просить не вживати та розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи по суті здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про час і місце судового розгляду, відзиву та заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 26.10.2023 року вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21 червня 2023 року Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 92. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось, разом не проживають, примирення позивач вважає неможливим. Відповідач добровільно в органах ДРАЦСу розірвати шлюб не бажає. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач з часу подання позову до суду наполягає на розірванні шлюбу, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1073,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved