Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

ПРАВОВІ ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ Зміст позовних вимог та їх обґрунтування Позивач звернувся до суду з позовом до Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Предметом позову є визнання в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог Позивач вказує, що [INFO] помер її дід [PERSON] , [INFO] , а [INFO] померла її баба [PERSON] , 1911 народження. Від спільного подружнього життя вони мали дітей: [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . [INFO] її матір [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про одруження. Від спільного подружнього життя у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Її батько [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , а її брат [PERSON] , помер [INFO] . Секретарем виконкому Ріп`янської сільської ради Старосамбірського району Львівської області посвідчувався заповіт від імені [PERSON] , згідно якого на випадок смерті зробила розпорядження яким, свою хату, все майно, що знаходиться в с. Ріп`яна та її грошовий вклад, що знаходиться в Ріп`янському ощадному банку заповідає у власність своєму внукові [PERSON] . Після смерті брата [PERSON] була заведена спадкова справа №35/2022 приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Комарницькою Оксаною Йосифівною на підставі заяви про прийняття спадщини за законом сестри [PERSON] . Позивач як спадкоємець за законом звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки нею не представлено оригіналу документа, який підтверджує право власності на спадкове майно. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали на адресу суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позовну заяву підтримують, просять її задовольнити. Правова позиція відповідача Представник відповідача Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав на адресу суду заяву про слухання справи за його відсутності, в якій повідомив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ПИТАННЯ Належний відповідач у справі У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (Постанова Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 265/6868/16-ц). Спадкова справа № 35/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена за заявою Позивача у справі та інших заяв можливих спадкоємців не містить. Оскільки спадкоємці, які прийняли спадщину на спірне нерухоме майно - відсутні, Стрілківська сільська рада Самбірського району Львівської області є належним відповідачем у справі як відповідний орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Підсудність Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (частина 1 статті 30 ЦПК України). Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Старосамбірський район Львівської області та утворено Самбірський район (з адміністративним центром у місті Самбір) у складі територій Бісковицької сільської, Боринської селищної, Добромильської міської, Новокалинівської міської, Ралівської сільської, Рудківської міської, Самбірської міської, Старосамбірської міської, Стрілківської сільської, Турківської міської, Хирівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Спірне нерухоме майно заходиться на території Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області, тобто на колишній території ліквідованого Старосамбірського району Львівської області. Пунктом 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX. Таким чином, справа підсудна Старосамбірському районному суду Львівської області. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ Родинні зв`язки Позивача у справі Дід позивача - [PERSON] [INFO] (помер [INFO] ), зареєстрував шлюб з бабою позивача - [PERSON] , 1911 року народження, (померла [INFO] ) у Ріп`янській сільській раді 02 червня 1934 року. Від спільного подружнього життя у них народились діти: син - [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] , місце смерті с. Ріп`яна Старосамбірського району Львівської області); дочка - [PERSON] , [INFO] (померла [INFO] , місце смерті зазначено с. Ріп`яна Старосамбірського району Львівської області); дочка - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та до дня смерті була зареєстрована та фактично проживала в [ADDRESS] , яка була матір`ю позивача. Матір позивача, [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб із [PERSON] , [INFO] у Розлуцькій сільській раді Турківського району Львівської області - 22 жовтня 1964 року. Батько позивача, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 76 років, до дня смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою в [ADDRESS] . Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] у віці 82 роки, місце смерті - село Розлуч Самбірського району Львівської області, до дня смерті була зареєстрована та фактично проживала за адресою в [ADDRESS] . Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: син (брат позивача) - [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований в [ADDRESS] ; дочка (позивач) - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Брат позивача, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 55 років. Вищенаведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи (а.с. 8-24): - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.02.2023; - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.07.2022; - архівною довідкою № К-60 від 09.03.2023; - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.04.1961; - копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.10.1964; - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2023; - копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00039089121 від 31.03.2023; - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.03.2023; - архівною довідкою № К-154 від 01.05.2023; - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.03.2023; - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.04.2023; - копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00038407914 від 07.02.2023; - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.01.2022; - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.1974; - копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.07.1994; - довідкою про реєстрацію місцяпроживання №246 від 11.04.2019; - довідкою секретаря Розлуцької сільської ради Турківського району Львівської області №246 від 11.04.2019. Заповіти, спадкові справи Судом досліджено матеріали спадкової справи №44/2023, заведеної після смерті батька позивача - [PERSON] та справи №35/2022, заведеної після смерті брата позивача - [PERSON] . Згідно заповіту від 08.05.1990 [PERSON] на випадок її смерті зробила розпорядженя, за яким її хату та все належне їй майно, що знаходиться в с. Ріп`яна та вклад в Ріп`янському ошадному банку вона заповіла своєму онукові - [PERSON] (брату позивача) (а.с. 27). [PERSON] заявою від 03.08.2022 відмовилась від прийняття спадщини після смерті її сина [PERSON] в користь сестри померлого [PERSON] , [INFO] (позивача) (а.с. 42). Згідно заповіту від 12.02.2010 [PERSON] все своє майно заповів дочці - [PERSON] . Відомості щодо нерухомого майна Згідно довідки Самбірського МБТІ Львівської області від 28.12.2022 року № 1803 будинковолодіння в [ADDRESS] згідно записів у реєстрових книгах Самбірського бюро технічної інвентаризації Львівської області не зареєстровано станом на 01.04.2008 року (а. с. 29). В той же час, рішенням УIII-сесії ХХІІІ-го скликання Ріп`янської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 18.02.2000 року [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,15 га (а.с. 57-58). Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] , загальна площа будинковолодіння складає 115,4 кв.м., із них: житлова 67,1 кв.м., допоміжна площа складає 48,3 кв.м. Ринкова вартість житлового будинку без урахування земельної ділянки станом на 06.12.2022 року складає 91692,00 гривні без ПДВ, рік побудови - 1955 (а.с. 30-41). Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину, звернення до суду з позовом Позивач після смерті рідного брата - [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Комарницької О.Й. із заявою про оформлення свідоцтва на спадщину на житловий будинок. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Комарницької О.Й. від 07.12.2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на житловий будинок із посиланням на відсутність документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом судом не встановлено. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА ТА СУДОВА ПРАКТИКА Положення про власність Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (частини 1 та 2 статі 328 Цивільного кодексу України, далі за текстом - ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини 2 статті 16 ЦК України). Житловий будинок та садиба є об`єктами права власності (статті 380, 390 ЦК України). Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Положення про спадкування Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частини 1 та 2 статті 1220 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 статті 1222 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України (частини 1 та 2 статті 1223 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина 1 статті 1297 ЦК України). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України). Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Відсутність свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті спадкодавця, не є перешкодою для реалізації права на прийняття спадщини. Оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права (постанова Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі № 523/3522/16-ц). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (абзац 3 пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №227/3750/19). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку (постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №227/3750/19). Підстави виникнення права власності Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації (частина 2 та 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР затверджено Інструкцію про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР. Інструкція втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56 (далі за текстом - Інструкція). Реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності (пункт 4 Інструкції). Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (постанова Верховного Суду від 15.10.2020 року у справі №623/214/17). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (абзац 2 пункту 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж). ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. З матеріалів справи вбачається, що спірне нерухоме майно побудовано у 1955 році у населеному пункті. Право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому, до часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в редакції 2003 року та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». За викладеного, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, а документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків - є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звертав увагу на те, що найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. За наведених обставин, спадкоємець фактично позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, а тому його право власності має бути визнано в судовому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, так як інший правовий механізм оформлення таких прав в останнього - відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання права власності на житловий будинок з приналежними йому господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вищевикладене, вказане, на підставі викладеного,

Outcome: approved