Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

у березні 2018 року заступник прокурора Харківської області звернувся до Вовчанського районного суду Харківської області зі вказаним позовом (а.с.1-12 т.1), мотивованим тим, що звернення прокурора в цих спірних правовідносинах спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про повернення у власність держави земельної ділянки, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав користувачів. Зазначає, що органом, що реалізує повноваження Держлісагенства України на території Старосалтівської об`єднаної територіальної громади Вовчанського району Харківської області є ДП «Вовчанське лісове господарство» та в ході вивчення правомірності відведення земельних ділянок на території Вовчанського району Харківської області встановлено, що рішенням VI сесії VII скликання Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 09.08.2016 № 325 надано дозвіл [PERSON] на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району. Рішенням ХХХІ сесії VII скликання Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 05.12.2017 № 1477 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] та передано вказану земельну ділянку у власність [PERSON] . Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] не зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку. Прокурор уважає, що зазначені рішення Старосалтівської селищної ради є незаконними та підлягають скасуванню з тих підстав, що відповідно до листа Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 29.01.2018 №47 спірна земельна ділянка знаходиться в межах лісового фонду ДП «Вовчанське лісове господарство» (квартал 23, виділ 25) відповідно до планово-картографічних матеріалів базового лісовпорядкування 2010 року, натомість вказане підприємство погодження щодо відведення, вилучення та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки не надавалося. На час прийняття спірних рішень та реєстрація права користування, як і на даний час, вилучення земель лісогосподарського призначення та подальше розпорядження ними є компетенцією Кабінету Мінстрів України, чому повинна передувати згода постійного землекористувача, та не відноситься до компетенції Старосалтівської селищної ради. Крім того, спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги Печенізького водосховища, а саме 100 метровій зоні, а тому не може бути надана у приватну власність. У зв`язку з наведеним прокурор просить визнати незаконним та скасувати рішення VI сесії VII скликання Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 09.08.2016 №325 «Про надання гр. [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»; визнати незаконним та скасувати рішення ХХХІ сесії VII скликання Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 05.12.2017 №1477 «Про звернення гр. [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] »; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки шляхом скасування кадастрового номера 6321655803:00:000:0254; стягнути з відповідачів на користь прокуратури Харківської області судовий збір. Ухвалою від 02.04.2018 року Вовчанський районний суд відкрив провадження за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання (а.с.37,38 т.1). У письмових поясненнях від 17.04.2018 представник ДП «Вовчанське лісове господарство» підтримує позовні вимоги, заявлені прокурором та покликається на те, що спірна земельна ділянка для забудови відноситься до земель лісогосподарського призначення, що перебувають в постійному користуванні лісогосподарського підприємства, що підтверджується матеріалами базового лісовпорядкування 2010 року, яке відповідно до п.5 Перехідних положень Лісового кодексу України є правовстановлюючим документом про землю ДП «Вовчанське лісове господарство» та надані ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» дані про перетин меж спірної земельної ділянки та координат планшету виділу 25 кварталу 23 Старосалтівського лісництва. Перевіркою з виїздом на місце розташування земельної ділянки інформація знайшла своє підтвердження, про що до прокуратури було направлено лист від 27.02.2018 № 10-05/144-18. Зазначає, що розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні державного лісового господарства не відноситься до компетенції сільської ради. У спорах, пов`язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення так і самі акти про право власності чи постійного користування (а.с.42-49 т.1). У відзиві на позов від 24.04.2018 представник Старосалтівської селищної ради просить у задоволенні позову відмовити та посилається на те, що спірна земельна ділянка передана у власність [PERSON] з урахуванням рекомендації постійної депутатської комісії з питань АПР, екології, земельних відносин та використання природних ресурсів, на підставі ст.ст.12,40,116,118,121,184 Земельного кодексу України та ст.ст.26,59 Закону України «Про місцеве самоврядування». Відповідно до ст.28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. В проєкті землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] є погодження сектору містобудування та архітектури Вовчанської РДА Харківської області, та наявність обмежень даної земельної ділянки відсутні (а.с.58-62 т.1). У відповіді на відзив від 10.05.2018 прокурор наполягає на задоволенні позову, покликаючись на те, що відсутність встановлених землевпорядною документацією меж в натурі не змінює правовий режим захисної смуги, тому надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, суперечить нормам ст.ст. 59,83,84 ЗК України, а тому спірні рішення Старосалтівської селищної ради є незаконними (а.с. 96-98, т.1). Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Надоля Є.В. у додаткових поясненнях від 07.11.2018 просить відмовити у задоволенні позову, а в разі визнання позову обґрунтованим, залишити без розгляду, посилаючись на те, що чинним законодавством виключається одночасне перебування земельної ділянки у складі земель лісогосподарського призначення та водного фонду. Спірна земельна ділянка не може бути віднесена до земель лісогосподарського призначення за планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування у зв`язку із фактичною відсутністю на ній лісової рослинності та інших об`єктів лісового господарства, які б дозволили її ідентифікувати як ділянку лісового фонду України, а тому відсутні жодні правові підстави у прокурора заявляти про порушення ДП «Вовчанське лісове господарство» (а.с.218-227 т.1). У відповіді на відзив прокурор покликається на те, що документами, що підтверджують право користування спірною земельною ділянкою в ДП «Вовчанське лісове господарство» є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування та вказана земельна ділянка перебуває у державній власності. Також зазначає, що відсутність встановлених землевпорядною документацією меж в натурі не змінює правовий режим захисної смуги, тому надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, суперечить нормам ст.ст.59, 83,84 ЗК України. Зауважує, що правилами земельного законодавства, які наведені в позові, закон забороняє органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади передавати у приватну власність землі лісогосподарського призначення та водного фонду, а тому відповідачка не мала права набути право приватної власності на спірну земельну ділянку, тобто земельна ділянка вибула з володіння держави з порушенням вимог закону, що ставить під сумнів добросовісність відповідача під час набуття земельної ділянки у власність. Прокурор наполягає, що доводи позову не суперечать загальним принципам і критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, закладеним у ст.1 Першого протоколу до Конвенції (а.с.96-98, 181-188 т.1). \~ \~ \~ \~02.05.2018 Вовчанський районний суд забезпечив позов прокурора шляхом заборони [PERSON] відчуження спірної земельної ділянки у будь-який спосіб на користь інших осіб, до вирішення справи по суті; заборонив органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки (а.с.88-92 т.1). 07.11.2018 Вовчанський районний суд Харківської області закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 233-234 т. 1). У жовтні 2022 року вказана цивільна справа, на виконання ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та розпорядження Голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22, надійшла з Вовчанського районного суду Харківської області до Машівського районного суду Полтавської області, та автоматизованим розподілом судової справи між суддями визначена для розгляду судді Косик С.М. (в.с.176,177 т.2). 20.10.2022 Машівський районний суд прийняв справу до провадження та призначив судове засідання (а.с.1-3 т.3). У судове засідання учасники справи, крім прокурора, не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, у т.ч., відповідачка [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання, про що відчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.220 т.2) та про відсутність адресата (а.с. 223-226, 235,236, 246,247, 256,257 т.2). Представник відповідачки повідомлений шляхом направлення судової повістки на електронну адресу (а.с.38 т.3). Старосалтівська селищна рада повідомлена шляхом оголошення на офіційному вебсайті суду та на електронну адресу селищної ради (а.с. 234,239,244,249,252 т.2). Третя особа повідомлена шляхом направлення судових повісток на електронну адресу (а.с. 243, 254 т.2). Директор ДП «Вовчанське лісове господарство» в клопотанні від 01.08.2019 просить розглядати справу за відсутністю представника підприємства та позов підтримує в повному обсязі (а.с.56 т.2). Від представника відповідача Старосалтівської селищної ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника селищної ради (а.с. 31,38,51, 66,67,79 т. 2). Прокурор в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позові та наполягав на задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши прокурора, з`ясувавши правову позицію відповідачів та третьої особи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Рішенням VI сесії VII скликання Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 09.08.2016 № 325 [PERSON] надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель житлової та громадської забудови (вид угідь забудовані землі), розташованої по [ADDRESS] орієнтовною площею 0,2500 га (а.с.21 т.1). Постійна комісія з питань АПР, екології, земельних відносин та використання природних ресурсів 30.11.2017 рекомендувала Старосалтівській селищній раді затвердити проект землеустрою спірної земельної ділянки (а.с.69-70 т.1). 18.10.2017 Сектор містобудування та архітектури райдержадміністрації погодив проект землеустрою спірної земельної ділянки [PERSON] та вказав, що обмеження щодо землекористування ділянки не встановлено (а.с.71-73 т.1). Рішенням ХХХІ сесії VII скликання Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 05.12.2017 № 1477 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2175 га, з кадастровим номером 6321655800:00:000:0259, призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] та передано вказану земельну ділянку у власність [PERSON] (а.с.22 т.1). За повідомленням Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 27.02.2018 №10-05/144-18 за результатами польових вимірів та визначення розташування ділянок на наявних в лісгоспу планово-картографічних матеріалів встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321655800:00:000:0259 займає землі лісового фонду площею 0,0121 га (а.с.23 т.1). Згідно з листом Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 29.01.2018 №47 та доданих схем спірна земельна ділянка частково знаходиться в межах лісового фонду ДП «Вовчанське лісове господарство» (квартал 23,виділ 25) відповідно до планово-картографічних матеріалів базового лісовпорядкування 2010 року (а.с.24-28 т.1). За повідомленням ФОП [PERSON] від 05.02.2018 №2 спірна земельна ділянка знаходиться в стометровій зоні відносно урізу води на відстані 27 м Печенізького водосховища, площа земельної ділянки, що знаходиться в стометровій зоні становить 0,1475 га (а.с.29-33 т.1). Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 20\~ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель (статті 21 ЗК України). Згідно зі статтею 55\~ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках. Відповідно до статей 56, 57\~ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення. Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом. Таким чином, землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства, належать до земель лісогосподарського призначення, на які розповсюджується особливий режим щодо використання, надання в користування та передачі у власність. За правилами статей 83, 84\~ЗК України до земель державної та комунальної власності, які не можуть передаватися в приватну власність, віднесено землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. Згідно із статтею 3\~ЗК України земельні відносини, які виникають при використанні лісів, регулюються також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать ЗК України. Частиною другою статті 5\~ЛК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства. Застосування норм земельного та лісового законодавства при визначенні правового режиму земель лісогосподарського призначення повинне базуватись на пріоритетності норм земельного законодавства перед нормами лісового законодавства, а не навпаки. Оскільки земельна ділянка й права на неї на землях лісогосподарського призначення є об`єктом земельних правовідносин, то суб`єктний склад і зміст таких правовідносин повинні визначатися згідно з нормами земельного законодавства в поєднанні з нормами лісового законодавства в частині використання та охорони лісового фонду. Основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом статті 63\~ЛК України полягає в здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів. Отже, однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв`язок їх використання із лісокористуванням. Паралельно із земельним кадастром здійснюється облік лісів та ведеться органами лісового господарства державний лісовий кадастр на основі державного земельного кадастру (частина друга статті 49 ЛК України).Державний лісовий кадастр включає: облік якісного і кількісного стану лісового фонду України; поділ лісів на категорії залежно від основних виконуваних ними функцій; грошову оцінку лісів (у необхідних випадках); інші показники (стаття 51 ЛК України). За статтею 48\~ЛК України в матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування. Проєкт організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища.Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів. Згідно із статтями 181 - 184, 202 - 204 ЗК України, положеннями законів України\~«Про Державний\~земельний кадастр» та «;Про\~землеустрій» дані державного земельного кадастру - це документальне підтвердження відомостей про правовий режим земель, їх цільове призначення, їх розподіл серед власників землі і землекористувачів за категоріями земель, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, які ґрунтуються на підставі землевпорядної документації. Згідно з пунктом 5 розділу VIII\~«Прикінцеві положення»\~ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Положеннями ст.\~52\~Лісового кодексу\~України визначено, що документація державного лісового кадастру ведеться органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, на основі державного земельного кадастру, матеріалів лісовпорядкування, інвентаризації, обстежень та обліку лісів окремо по власниках лісів і постійних лісокористувачах на підставі: 1) матеріалів лісовпорядкування; 2)рішень про передачу у власність, надання в постійне користування земельних лісових ділянок, їх вилучення (викуп), зміну поділу лісів на категорії залежно від основних виконуваних ними функцій; 3) актів огляду місць заготівлі деревини, інших продуктів лісу та використання корисних властивостей лісів; 4) актів технічного приймання лісових культур; 5) актів переведення не вкритих лісовою рослинністю земель у вкриті лісовою рослинністю землі; 6) актів обстеження в разі зміни категорій земель у результаті господарської діяльності, стихійних явищ та інших факторів. Документація державного лісового кадастру може уточнюватися під час проведення чергового лісовпорядкування та державного обліку лісів України. Суд приймає до уваги докази належності спірної земельної ділянки до лісового фонду, зокрема зазначене підтверджується листом Державного підприємтсва «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 29.01.2018 №47 та доданими схемами. Разом з цим, доказів наявності рішень щодо вилучення земель лісогосподарського призначення та зміну їх цільового призначення суду не надано. Згідно зі ст. 57 Лісового кодексу України, зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання для житлової, громадської і промислової забудови провадиться переважно за рахунок площ, зайнятих чагарниками та іншими малоцінними насадженнями. Отже, проаналізувавши надані сторонами докази, суд доходить висновку, що спірна земельна ділянка лісогосподарського призначення передана у власність [PERSON] з порушенням визначеного законом порядку зміни цільового призначення земель та за відсутності відповідного погодження органу виконавчої влади, а тому оспорюванні рішення Старосалтівської селищної ради потрібно визнати незаконними та скасувати. Згідно зі статтею 19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною другою статті 4\~ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Передумовою участі органів та осіб в цивільному процесі є набуття ними цивільного процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право представляти інтереси інших суб`єктів, та наявність процесуальної правосуб`єктності, яка передбачає процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність. Згідно з пунктом 3 частини першої та частиною другою статті 131-1\~Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом. На прокуратуру покладаються функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III\~ЦПК України (стаття 2 Закону України «Про прокуратуру»; далі - Закон № 1697-VII). Прокуратура виконує функцію нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами виключно у формі представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 1 Розділу ХІІІ Закону № 1697-VII). Суд уважає, що у даній справі, «суспільним», «публічним» інтересом звернення прокурора до суду з вимогою повернення спірної земельної ділянки є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - зміни цільового призначення земель лісового фонду та безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок і лісів із державної та комунальної власності, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу,лісів-національного багатства України та лісів як джерела задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. «Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю та ліси, захист такого права шляхом повернення в державну власність. Розглядаючи вимогу про скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки шляхом скасування кадастрового номеру, суд зазначає таке. Так, згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, речове право на земельну ділянку з кадастровим номером 6321655803:00:000:0259 не зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується інформаційною довідкою №249782389 від 25.03.2021 (а..126 т.2). Відповідно до статті 6\~ Закону\~України «Про\~державний земельний\~кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Адміністратором Державного земельного кадастру є державне підприємство або державна установа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі, розробленні та забезпеченні функціонування програмного забезпечення для публічного моніторингу земельних відносин та інформаційної взаємодії з іншими державними електронними інформаційними ресурсами. Згідно з частиною 2 статті 7 вказаного Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; здійснення підготовки земельно-кадастрової документації; внесення до Державного земельного кадастру та надання відомостей про землі, розташовані у межах державного кордону України, територій Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, сіл, селищ, міст; здійснення державної реєстрації меліоративних мереж, складових частин меліоративних мереж, земельних ділянок, обмежень у їх використанні. За положеннями частин 6-8 статті 16 Закону кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно. У відповідності до частини 10 статті 24 Закону державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Отже, враховуючи наведені норми Закону України\~«Про державний\~земельний кадастр», підстави для скасування кадастрового номеру спірної земельної ділянки відсутні. Згідно з ч. 1, п.2 ч.2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на відповідачів пропорційно задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial