Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5575830168 від 14.02.2022 у розмірі 237140,43 грн. та судовий збір у сумі 3557,12 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.01.2022 між ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» та відповідачем підписано Кредитний договір №5575830168 на наступних умовах: сума кредиту 176264,07грн, строк користування 60 місяці, початковий процент при наданні кредиту 5.00% від суми кредиту, щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту, річні загальні проценти 0,01% від суми боргу за договором. Позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений у Кредитному договорі, отже Кредитодавець свої обов`язки за договором виконав в повному обсязі. 07.10.2016 права вимоги за Кредитним договором відступлені позивачу на підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, на підставі вказаного договору позивач є новим кредитором відповідача. Факт передачі права вимоги відомий відповідачу. Між тим умови Кредитного договору відповідачем не виконані, кредитні кошти не повернуті у встановленні строки. Як наслідок, станом на 04.04.2023 заборгованість відповідача за Кредитним договором №5575830168 від 14.01.2022, становить 237140,43грн. Таким чином відповідачем було порушено умови Кредитного договору, тому у Банку виникло право вимагати повернення суми Кредиту. Представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просила проводити розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а відповідач відзив на позов не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 14.01.2022 [PERSON] звернулася до ТОВ «ФК «ЦФР» із заявою-анкетою на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (ідентифікаційний код: 35725063), на підставі якої 14.01.2022 між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладено кредитний договір №5575830168 на наступних умовах: кредит на будь-які цілі; сума кредиту 176264,07грн.; строк кредиту 60 місяців; порядок та умови надання кредиту безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору; з фіксованою процентною ставкою (початковий процент при надання кредиту 5,00%, щомісячні проценти 2,49%, загальні річні проценти 0,01%). Аналогічні умови прописані у паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5830168 від 14.01.2022. 07.10.2016 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, згідно якого останній відступає АТ «ТАСКОМБАНК» за грошові кошти право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення до них. Згідно реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 за 18.01.2022 право вимоги за кредитним договором №5575830168 від 14.01.2022 відступлено АТ «ТАСКОМБАНК». 14.01.2022 [PERSON] повідомлено про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №5575830168 від 14.01.2022 АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, що підтверджується підписом [PERSON] у відповідному повідомленні про відступлення прав вимоги від 14.01.2022. На підтвердження користування [PERSON] надано виписку по особовому рахунку за період з 14.02.2022 по 04.04.2023. Згідно з наданим банком розрахунком, у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 04.04.2023 має заборгованість у розмірі 237140,43 гривень, що складається з: - 175674,70 гривень - заборгованість за тілом кредиту, - 19,96 гривні - заборгованість за простроченими процентами; - 61445,72 гривень заборгованість по щомісячним процентам. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК\~України Кредитор\~у зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.ст. 525, 526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612\~ЦК\~України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.\~ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано. З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача на користь АТ «Таскомбанк» підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 237140,43 грн. Згідно зі ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов задоволений повністю судовий збір підлягає стягненню у повному обсязі.

Outcome: approved