Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] (далі позивачі за первісним позовом) до [PERSON] (далі відповідач-1 за первісним позовом), [PERSON] (далі відповідач-2 за первісним позовом), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Базилєв Станіслав Петрович, П`ята дніпровська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса) (далі треті особи за первісним позовом), про встановлення факту належності документу, визнання права власності на частку домоволодіння, квартири та земельних ділянок в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом [PERSON] (далі позивач за зустрічним позовом) до [PERSON] (далі відповідач-1 за зустрічним позовом), [PERSON] (далі відповідач-2 за зустрічним позовом), [PERSON] (далі відповідач-3 за зустрічним позовом), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Базилєв Станіслав Петрович, П`ята дніпровська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі треті особи за зустрічним позовом), про визнання права власності на 1/3 частку спадкового майна за законом, в якій позивачі за первісним позовом (відповідачі за зустрічним позовом) та позивач за зустрічним позовом (відповідач-1 за первісним позовом), відповідно, просять суд: - встановити факт належності померлому [INFO] [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] (на теперішній час м. Дніпро) від 18 жовтня 2001 року, укладеного між [PERSON] за дорученням від імені [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Поповою І.В. 18.10.2001 року, за реєстровим №1-4626, зареєстрованого КП «ДМБТІ» ДОР та записаного в реєстрову книгу №148 за реєстровим №112; - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , на майно: - 1/3 частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: літ.А1 - житлового будинку, літ.А2 - житлова прибудова, літ.а3 тамбур, загальною площею 51,6\~м2, житловою площею 31,6\~м2, літ.а4 - ганок, літ.а5 - ганок, літ. Б1 - сарай, під Б1 - погріб, літ. В1 - вбиральня, літ. Г1 - літній душ, літ. Д1- навіс, літ. Ж1- літня кухня, літ. З1 - вольєр, літ. И1- сарай (тимч.), літ. К1- навіс, №1-3,І- споруди; - 1/3 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0644 га, кадастровий номер 1210100000:01:434:0061, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - 49,3/300 (або 493/3000) частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: чотирьох кімнат спільного заселення, площею 76,3 м2, житловою площею 46,1 м2, а саме: кімната прим.7 - 13,7 м2 та кімната прим.8. - 9,4 м2, площа загального користування квартири: коридор прим. 1-6,1 м2, умивальник прим.2 - 1,6\~м2, туалет прим.3 - 1,3\~м2, кухня прим.4 - 8,8 м2, коридор прим.9 - 10,9 м2; - 1/3 частину земельної ділянки, розташованої на території Широківської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, площею 6,5га, кадастровий номер 2322187200:01:002:0059, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , на майно: - 1/3 частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: літ.А1 - житлового будинку, літ. А2 - житлова прибудова, літ.а3 тамбур, загальною площею 51,6\~м2, житловою площею 31,6\~м2, літ.а4 - ганок, літ.а5 - ганок, літ. Б1 - сарай, під Б1 - погріб, літ. В1 - вбиральня, літ. Г1 - літній душ, літ. Д1\~- навіс, літ. Ж1- літня кухня, літ. З1 - вольєр, літ. И1- сарай (тимч.), літ. К1- навіс, № 1-3,І - споруди; - 1/3 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0644га, кадастровий номер 1210100000:01:434:0061, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - 49,3/300 (або 493/3000) частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: чотирьох кімнат спільного заселення, площею 76,3 м2, житловою площею 46,1 м2, а саме: з кімнати прим.7 - 13,7 м2 та кімнати прим.8. - 9,4 м2, площа загального користування квартири: коридор прим. 1-6,1 м2, умивальник прим.2 - 1,6м2, туалет прим.3- 1,3м2, кухня прим.4 - 8,8 м2, коридор прим.9 - 10,9 м2; - 1/3 частину земельної ділянки, розташованої на території Широківської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, площею 6,5га, кадастровий номер 2322187200:01:002:0059, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , та після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , в порядку спадкової трансмісії на наступне майно: - 1/3 частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: літ.А1 житлового будинку, літ. А2 житлова прибудова, літ. а3 тамбур загальною площею 51,6 м2, житловою площею 31,6 м2, літ.а4 ганок, літ.а5 ганок, літ. Б1 сарай, під Б1 погріб, літ. В1 вбиральня, літ. Г1 літній душ, літ. Д1 навіс, літ. Ж1 літня кухня, літ. З1 вольєр, літ. И1 сарай (тимч.), літ. К1 навіс, № 1-3,І споруди; - 1/3 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0644 га, кадастровий номер 1210100000:01:434:0061, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - 49,3/300 (або 493/3000) частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: чотирьох кімнат спільного заселення, площею 76,3 м2, житловою площею 46,1 м2; частина квартири у власності [PERSON] складається з: кімнати прим.7 13,7 м2 та кімнати прим.8 9,4 м2, площа загального користування квартирою: коридор прим.1-6,1 м2, туалет прим.3 1,3 м2, кухня прим.4 8,8 м2, коридор прим.9 10,9 м2; - 1/3 частину земельної ділянки, розташованої на території Широківської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, площею 6,5га, кадастровий номер 2322187200:01:002:0059, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва. І. Стислий виклад позицій учасників справи. В обґрунтування позовних вимог за первісним позовом, з урахуванням зміненої редакції позовної заяви від 07.02.2023 року та усних уточнень представника позивачів щодо правильного кадастрового номеру земельної ділянки на території Широківської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, представник позивачів зазначила, що позивачі та відповідач-1 є рідними сестрами та доньками померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , що мешкав та був зареєстрований на день своєї смерті за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно та майно, яке він прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] , а саме на: домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1210100000:01:434:0061, 49,3/100 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку, розташовану на території Широківської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, кадастровий номер 2322187200:01:002:0059. Як зазначила сторона позивача, померлий батько позивачів та відповідача-1 з [INFO] був чоловіком померлої [PERSON] , якій на праві особистої власності належало 49,3/100 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, розташованої на території Широківської територіальної громади Запорізького району, Запорізької області, кадастровий номер 2322187200:01:002:0059. Під час шлюбу у 2001 році батьком сторін було придбане домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка за цією ж адресою, площею 0,0644га належала [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акту на право власності від 30.11.2009 року. Дружина батька сторін померла [INFO] та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: квартиру за адресою: [ADDRESS] , земельний пай, розташований на території Широківської територіальної громади, Запорізького району Запорізької області, площею 6,5га, кадастровий номер 2322187200:01:002:0059, та 1/2 частини домоволодіння та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Батько позивачів та відповідача-1 єдиний у встановлений законом строк звернувся до П`ятої Дніпровської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. На підставі його заяви було заведено спадкову справу №64/2020. Більше до нотаріальної контори ніхто не звертався. Після ознайомлення з матеріалами спадкової справи №64/2020, заведеної після смерті [PERSON] , витребуваної за ухвалою суду від 17.06.2022 року, представнику позивачів стало відомо про те, що за життя [PERSON] склала заповіт від 26.07.2007 року на державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ЗП №020220, оформлений Запорізькою райдержадміністрацією 12.06.2007 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Представнику позивачів телефоном від відповідача-2 [PERSON] стало відомо про те, що його брат [PERSON] , [INFO] , не був одружений, не мав дітей та помер [INFO] , про що надано свідоцтво про смерть. Спадкова справа після його смерті не заводилась, спадщину після смерті [PERSON] вони не приймали. Батько сторін помер [INFO] та не встиг оформити спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] . Усі оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно батька перебувають у відповідача-1. Позивачі не мають можливості оформити юридично спадщину у нотаріуса, бо відповідач?1 відмовляється передати їх позивачам та нотаріусу. Приватний нотаріус Базилєв С.П. виніс постанови про відмову у видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину за законом від 16.05.2022 року та рекомендував їм звернутися до суду. Після отриманих відповідей на адвокатські запити з копіями правовстановлюючих документів на спадкове майно було з`ясовано про наявність помилки у написанні прізвища батька сторін, бо у договорі купівлі-продажу домоволодіння вказано неправильно: « [PERSON] » замість правильного: « [PERSON] ». Тому у позивачів виникла необхідність у встановленні факту належності документу померлому батьку сторін у судовому порядку. У зв`язку з тим, що у позивачів немає іншого шляху оформити право власності на спадкове майно батька, вони звертаються до суду з позовом за захистом своїх спадкових прав. В обґрунтування своїх позовних вимог за зустрічним позовом, з урахуванням усних уточнень представника позивача за зустрічним позовом щодо правильного кадастрового номеру земельної ділянки на території Широківської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, позивач за зустрічним позовом (відповідач-1 за первісним позовом) зазначила, що сторони по справі є рідними сестрами та доньками померлого [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, яке він прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1210100000:01:434:0061, 49,3/100 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку, розташовану на території Широківської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, кадастровий номер 2322187200:01:002:0059. Як пояснила позивач за зустрічним позовом (відповідач-1 за первісним позовом), сторони є спадкоємцями першої черги спадкування за законом. У первісному позові позивачі просять суд встановити факт належності правовстановлюючого документа договору купівлі-продажу від 18.10.2001 року на придбання домоволодіння їх батьку [PERSON] , у зв`язку з виявленою розбіжністю у написанні його прізвища. Позивач за зустрічним позовом (відповідач-1 за первісним позовом) також не може оформити спадщину в нотаріальній конторі з цієї підстави та вона вимушена звернутися до суду. При цьому позивач за зустрічним позовом (відповідач-1 за первісним позовом) зазначила, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] за первісним позовом вона визнає у повному обсязі, обставини, викладені в первісному позові відповідають дійсності. Інші заяви по суті спору від позивачів за первісним позовом (відповідачів за зустрічним позовом) та позивача за зустрічним позовом (відповідача-1 за первісним позовом) до суду не надходили. Від відповідача-2 за первісним позовом (відповідача-3 за зустрічним позовом) та від третіх осіб за первісним та зустрічним позовами у встановлений судом строк не надходило заяв по суті спору. У судовому засіданні представник позивачів за первісним позовом (відповідачів за зустрічним позовом) підтримала позовні вимоги за первісним позовом у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, підстави звернення до суду з позовом пояснила суду таким чином, як про це зазначено вище. Також представник позивачів за первісним позовом пояснила, що позивачі звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у рівних частках, з урахуванням частки відповідача-1. Проте нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва, бо у них не було правовстановлюючих документів. Тому позивачі звернулись до суду з позовом. При цьому відповідач-2 за первісним позовом як спадкоємець за заповітом у встановлений законом строк не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, представник позивачів уточнила, що правильним кадастровим номером земельної ділянки, розташованої на території Широківської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, є №2322187200:01:002:0059, а не як помилково вказано у позовній заяві №1210100000:01:434:0061. Представник відповідачів за зустрічним позовом (позивачів за первісним позовом) заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача за зустрічним позовом (відповідача-1 за первісним позовом), пояснивши, що на її думку, зустрічний позов є передчасним та [PERSON] не позбавлена права звернутися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно після набрання рішенням суду у справі, що розглядається, законної сили в частині встановлення факту, що має юридичне значення. Тим більше, що розмір часток сторін не є спірним, з урахуванням чого і були заявлені позовні вимоги. Тому представник відповідачів за зустрічним позовом (позивачів за первісним позовом) просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом. Представник відповідача-1 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) у судовому засіданні пояснив, що має місце спадкова трансмісія, відповідач-1 визнає позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] . Оскільки всі мають право на 1/3 частку спадкового майна після смерті батька, встановлення факту належності померлому батьку правовстановлюючого документа має значення і для відповідача-1, бо це є єдиною перешкодою для оформлення відповідачем-1 спадкових прав. Спадкоємець [PERSON] у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Тому представник відповідача-1 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) просив суд задовольнити позов [PERSON] , [PERSON] . Також представник позивача за зустрічним позовом (відповідача-1 за первісним позовом) підтримав зустрічні позовні вимоги, пояснивши, що відповідач-1 разом з іншими спадкоємцями має право на спадщину та вважає, що саме в судовому порядку мають бути вирішені її вимоги про визнання за нею права на спадкове майно. Крім того, представник позивача за зустрічним позовом (відповідача-1 за первісним позовом) також уточнив, що правильним кадастровим номером земельної ділянки, розташованої на території Широківської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, є №2322187200:01:002:0059, а не як помилково вказано у зустрічній позовній заяві №1210100000:01:434:0061. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 17.06.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання позивачів про витребування доказів та витребувано у П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №64/2020, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Базилєва Станіслава Петровича належним чином завірену копію спадкової справи №71/2020, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 28.07.2022 року на виконання ухвали суду від 17.06.2022 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Базилєв С.П. подав до суду копії матеріалів спадкової справи №71/2020, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 20.09.2022 року державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори на виконання ухвали суду від 17.06.2022 року надав суду копію спадкової справи №64/2020, заведеної 27.02.2020 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 20.09.2022 року було задоволено повністю клопотання представника позивачів про витребування доказів та витребувано у Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради інформацію щодо останньої реєстрації місця проживання: [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15.11.2022 року було задоволено клопотання представника відповідача за первісним позовом (представника позивача за зустрічним позовом) та продовжено відповідачу [PERSON] строк на подання зустрічної позовної заяви, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Базилєв Станіслав Петрович, П`ята дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання права власності, об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Базилєв Станіслав Петрович, П`ята дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту належності документу, визнання права власності на частину домоволодіння, квартири та земельних ділянок в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 15.11.2022 року було задоволено у повному обсязі клопотання представника позивачів про витребування доказів в цивільній справі та витребувано у Миколай-Пільської сільської ради: документи, що стали підставою для посвідчення заповіту, зареєстрованого у Миколай-Пільській сільській раді в реєстрі за № 294 від 26.07.2007 року, в тому числі за наявності копії паспортів: [PERSON] та [PERSON] , відомості про число, місяць та рік народження, адресу місця реєстрації [PERSON] та [PERSON] . 07.12.2022 року на адресу суду від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на виконання ухвали суду від 15.11.2022 року надійшла відповідь про те, що за наявними даними картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 22.05.1984 року по 30.06.2020 року; [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 05.02.2009 року по 11.01.2022 року. Ухвалою суду від 27.03.2023 року було задоволено клопотання представника позивачів про витребування доказів в цивільній справі та витребувано у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради): письмову інформацію відносно реєстрації складу зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , разом із ним, що був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; письмову інформацію відносно реєстрації складу зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , разом з нею, що була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27.03.2023 року було прийнято до розгляду змінену редакцію позовної заяви від 07.02.2023 року в цивільній справі №203/1660/22. 26.04.2023 року на адресу суду на виконання ухвали суду від 15.11.2022 року надійшла відповідь від Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про те, що Миколай-Пільська сільська рада Запорізького району Запорізької області перебуває у стані припинення, її правонаступником є Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області, відповідно до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» від 02.05.2015 року №157-VIII, та з архіву справи надали суду: належним чином завірену копію заповіту, належним чином завірену копію витягу з погосподарського обліку. 16.06.2023 року та 04.07.2023 року на виконання ухвали суду 27.03.2023 року Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надав суду відповідь про те, що за наявними даними будинкової книги та картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 05.02.2009 року по 11.01.2022 року. Склад зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) становить 4 особи: донька\~ [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 25.04.2002 року по теперішній час; зять [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 02.07.2002 року по теперішній час, онука [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 12.01.2016 року по теперішній час, онука [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 03.03.2020 року по теперішній час. За наявними даними картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (50/100 частини квартири) з 22.05.1984 року по 03.06.2020 року. Склад зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) становить 3 особи: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 23.02.2007 року по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 14.07.2010 року по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 16.09.2014 року по теперішній час. Ухвалою суду від 05.07.2023 року було задоволено клопотання представника позивача за зустрічним позовом (відповідача-1 за первісним позовом) про залучення співвідповідача та залучено до участі у справі за зустрічним позовом в якості співвідповідача (відовідача-3) [PERSON] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; фактичне місце проживання: [ADDRESS] ). Ухвалою суду від 31.07.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 05.10.2023 року було змінене найменування третьої особи-2 в частину назви управління, а саме: з П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на П`яту дніпровську державну нотаріальну контору Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Чергове судове засідання з розгляду справи по суті спору було призначене на 18.10.2023 року, в яке з`явились представник позивачів за первісним позовом (відповідачів за зустрічним позовом) та представник відповідача-1 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом). Відповідач-2 за первісним позовом (відповідач-3 за зустрічним позовом) та треті особи за первісним та зустрічним позовами у судове засідання повторно не з`явились, були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи належним чином. Треті особи подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач-2 за первісним позовом (відповідач-3 за зустрічним позовом) не повідомив суду причини неприбуття у судове засідання. Суд, заслухавши думки учасників справи, які з`явились у судове засідання, на підставі ст. ст. 128, 211, 223 ЦПК України розглянув справу за відсутності інших учасників справи за наявними в матеріалах справи доказами. Під час судового розгляду справи по суті спору судом були заслухані усні пояснення учасників справи по суті спору, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи, проведені судові дебати. 18.10.2023 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є сестрами та доньками померлого [INFO] спадкодавця [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Це підтверджується копіями: свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 08.09.1979 року, серії [NUMBER] від 12.12.1980 року, серії [NUMBER] від 31.10.2020 року (мова оригіналу російська мова), свідоцтва про шлюб від 25.09.1998 року серії [NUMBER] (мова оригіналу російська мова), свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.10.2020 року (повторно), матеріалів спадкової справи №71/2020. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відповідно. Це підтверджується копіями: матеріалів спадкової справи №71/2020; матеріалів спадкової справи №64/2020; свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.10.1998 року; свідоцтва про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 13.10.2020 року (повторно); свідоцтва про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 11.02.2020 року; заповіту від 26.07.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №294, посвідченого секретарем Миколай-Пільської сільської ради, за змістом якого [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ЗП №020220, виданий Запорізькою райдержадміністрацією 12.06.2007 року, вона заповідає [PERSON] та [PERSON] в рівних долях; свідоцтва про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 21.01.2022 року. Відповідно до матеріалів спадкової справи №64/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] від 27.02.2020 року, [PERSON] у встановлений законом строк не звертався до П`ятої дніпровської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та все спадкове майно після смерті дружини [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] за заявою від 27.02.2020 року, але не оформив своїх спадкових прав. Із заявами про прийняття спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] , [INFO] , до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Базилєва С.П. звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи №64/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] від 27.02.2020 року, та матеріалів спадкової справи №71/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , до складу спадкового майна після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] входять: домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0644 га, кадастровий номер 1210100000:01:434:0061, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 49,3/100 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 37,5 кв.м (кімнати спільного заселення), земельної ділянки, розташованої на території Широківської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, площею 6,5га, кадастровий номер 2322187200:01:002:0059, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Це також підтверджується копіями: листа КП «ДМБТІ» ДМР від 08.02.2022 року №1538; договору купівлі-продажу від 18.10.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-4626; свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1997 року №5/605-97; листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.01.2022 року №286/299-22; державного акта на право приватної власності на землю від 12.06.2007 року, серії IV-ЗП №020220; листа Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 10.02.2022 року №29-8-0.37.1-1125/2-22; технічних паспортів на квартиру та домоволодіння від 30.03.2022 року. Судом встановлено, що у договорі купівлі-продажу домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] (на теперішній час м. Дніпро) від 18 жовтня 2001 року, укладеного між [PERSON] за дорученням від імені [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Поповою\~І.В. 18.10.2001 року, за реєстровим №1-4626, зареєстрованого КП «ДМБТІ» ДОР та записаного в реєстрову книгу №148 за реєстровим №112, було допущено помилку під час написання прізвища померлого спадкодавця [PERSON] іфулліна [PERSON] , та зазначено неправильно: « [PERSON] » замість правильного: « [PERSON] ». Це підтверджується матеріалами спадкової справи №64/2020 та спадкової справи №71/2020. На підтвердження факту звернення позивачів за первісним позовом до відповідача?1 за первісним позовом із листом щодо надання їм правовстановлюючих документів для оформлення спадщини після смерті батька позивачі за первісним позовом надали суду копію листа від 28.04.2022 року та копію повідомлення про направлення поштою листа від 03.05.2022 року. Відповідь відповідача?1 за первісним позовом на цей лист в матеріалах справи відсутня. Відповідно до постанов приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Базилєва С.П. від 16.05.2022 року №90/02-14 до с/с 71/2020, [PERSON] , [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , оскільки спадкоємці не надали правовстановлюючих документів на спадкове майно. У матеріалах справи відсутня постанова приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Базилєва С.П. про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу встановлення факту належності документу, визнання права власності на частку домоволодіння, квартири та земельних ділянок в порядку спадкування за законом. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд (ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, далі ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 ст.\~321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 5 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України, згідно з якою способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, визнання права. Згідно з п. 2, п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пункту 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до абзацу 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. ст.\~1220,\~1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2\~цього Кодексу). Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України\~визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Згідно з положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Відповідно до частин 1, 2, 5\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до\~статті 1283\~цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1, 2 ст. 1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 1\~ст. 1297 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з абз. 3 ч. 2\~ст.\~331\~ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 1\~ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Відповідно до пункту 26\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278\~ЦК України\~про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 29\~серпня 2023\~року у справі №910/5958/20, від 15 серпня 2019 року у справі №1340/4630/18, від 22 березня 2023 року у справі №509/5080/18, а також Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18, взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини 1 та 2 статті 5 ЦПК України). Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини 2 статті 16 ЦК України). Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до змісту п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Аналіз викладеного вище, встановлених фактичних обставин справи, норм чинного законодавства України, судової практики ВС, вказує на те, що відповідач-2 за первісним позовом як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину, а позивачі та відповідач-1 за первісним позовом прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] та [PERSON] , є спадкоємцями за законом першої черги. Тому їм належать рівні частки у спадщині та між ними з цього приводу відсутній спір. Учасники справи у судовому засіданні не заперечували цього факту. При цьому суд, вирішуючи спір між сторонами, враховує те, що позивачам за первісним позовом нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, оскільки вони не надали нотаріусу правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідач?1 за первісним позовом, своєю чергою, не надала на вимогу [PERSON] , [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів для оформлення ними спадщини за законом, та визнала цей факт та їх позовні вимоги, посилаючись лише на те, що перешкодою для неї в оформленні спадщини є розбіжність у прізвищі батька, бо у договорі купівлі-продажу від 18.10.2001 року воно вказане з помилкою. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] (на теперішній час м. Дніпро) від 18 жовтня 2001 року, укладеного між [PERSON] за дорученням від імені [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Поповою І.В. 18.10.2001 року, за реєстровим №1-4626, зареєстрованого КП «ДМБТІ» ДОР та записаного в реєстрову книгу №148 за реєстровим №112, дійсно належить померлому [INFO] [PERSON] , [INFO] , а розбіжності у написанні його прізвища могли статися у зв`язку із допущенням орфографічних або технічних помилок при перекладі прізвища іншомовного походження, а саме: зазначення неправильного прізвища: « [PERSON] ». Встановлення цього факту є необхідним для [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з метою оформлення їх спадкових прав після смерті батька. Тому суд доходить висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] за первісним позовом враховують частку відповідача-1 за первісним позовом у спадщині, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Натомість у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити. Оскільки по-перше, з урахуванням правової природи зустрічного позову, [PERSON] не довела суду відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову, а навпаки визнала позовні вимоги позивачів за первісним позовом та таке визнання не порушує будь-чиїх спадкових прав на спірне майно. По-друге, у ході судового розгляду справи [PERSON] як позивач за зустрічним позовом не довела суду належними та допустимими доказами факт того, що відповідачі за зустрічним позовом будь-яким чином порушили її спадкові права або у неї є перешкоди в оформленні спадкових прав внаслідок їх невизнання відповідачами за зустрічним позовом. Тобто судом не було встановлено порушення спадкових прав позивача за зустрічним позовом [PERSON] відповідачами за зустрічним позовом. Водночас відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачами за зустрічним позовом спадкових прав (інтересів) позивача за зустрічним позовом є самостійною підставою для відмови у позові. З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат та заяви представника позивача за зустрічним позовом в цивільній справі №203/1660/22 про розподіл судових витрат та стягнення судового збору у розмірі 3134,12 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з ст. 1, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Суд зазначає, що порядок повернення судового збору регламентований, зокрема ст.\~7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №\~3674-VI та\~Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №\~787. Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Відповідно до п. 5, п. 10 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 650/24182, повернення судового збору (крім помилково зарахованого) здійснюється за судовим рішенням, яке набрало законної сили. Заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства. Аналіз викладених вище норм вказує, що розподіл судових витрат зі сплати судового збору слід здійснювати з урахуванням визнання відповідачем-1 за первісним позовом позовних вимог (7260,64 грн загальна сума сплаченого позивачами за первісним позовом судового збору; 7260,64 грн : 2 = 3630,32 грн сума судового збору належного до стягнення з відповідачів за первісним позовом; 3630,32 грн : 2 = 1815,16 грн сума судового збору, належного до стягнення з кожного відповідача за первісним позовом; 1815,16 грн : 2 = 907,58 грн сума судового збору належного до стягнення з відповідач-1 за первісним позовом, з урахуванням визнання позовних вимог), а судові витрати позивача за зустрічним позовом у справі не відшкодовуються. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність задоволення первісного позову [PERSON] , [PERSON] та відмови у задоволенні зустрічного позову [PERSON] . Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору по 907,58 грн кожній, відповідно, у загальному розмірі 1815,16 грн, зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути з Державного бюджету України на користь [PERSON] та [PERSON] сплачений судовий збір по 907,58 грн кожній, відповідно, у загальному розмірі 1815,16 грн, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору по 1815,16 грн кожній, відповідно, у загальному розмірі 3630,32 грн, та відмовити у задоволенні вимог заяви представника позивача за зустрічним позовом в цивільній справі №203/1660/22 про розподіл судових витрат та стягнення судового збору у розмірі 3134,12 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Outcome: approved