Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - відповідач, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича (далі - третя особа-1, Приватний нотаріус Золотих О.О.), Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шаркова Олександра Олександровича (далі - третя особа-2, Приватний виконавець Шарков О.О.), в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 22.12.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., що зареєстрований в реєстрі за № 23269, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 24 645,19 грн., таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 488,60 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 22.12.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 23269, про стягнення з позивача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором від 22.04.2021 року № 0681-4151, укладеним між позивачем та відповідачем, у розмірі 24 645,19 грн. Вказує, що [PERSON] не підписував з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредитного договору. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням процедури, передбаченої Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус не пересвідчився у направленні боржнику та одержанні останнім письмової вимоги про усунення порушень; нотаріусу не було надано оригіналу нотаріально посвідченої угоди, виписки з рахунку боржника та нотаріус не переконався у безспірності грошових вимог. За таких обставин, позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. від 22.12.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 23269 у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2022 року, 18.04.2022 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2022 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича, про визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягає виконанню, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15.08.2022 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2022 року за заявою представника позивача вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 23269 від 22.12.2021 року, що здійснюється у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. 31.05.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Калініна С.К. надійшла заява, без застосування електронного цифрового підпису, про приєднання до матеріалів справи копії меморіального ордеру № 2PL224261 від 30.05.2022 року на суму 2 500,00 грн. на підтвердження оплати позивачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу та заява про розгляд справи за відсутності позивача його представника. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2022 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 19.12.2022 року. 17.08.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Калініна С.К. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. 21.09.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Калініна С.К. надійшла заява про приєднання до матеріалів справи копії меморіального ордеру № 2PL224261 від 30.05.2022 року на суму 2 500,00 грн. на підтвердження оплати позивачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу. 18.11.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшла заява про направлення на офіційну електронну адресу ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» копії позовної заяви з додатками. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2022 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 18.04.2023 року. 29.03.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшла заява про направлення на офіційну електронну адресу ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» копії позовної заяви з додатками. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2023 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 11.07.2023 року. 09.05.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшла заява про направлення на офіційну електронну адресу ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» копії позовної заяви з додатками. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2023 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 23.10.2023 року. 08.08.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Калініна С.К. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання 23.10.2023 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, а представник позивача у заяві від 08.08.2023 року просив розглядати справу за відсутності позивача його представника, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що 22.04.2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - Кредитодавець) та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено кредитний договір № 0681-4151 (далі - Договір), відповідно до умов якого Кредитодавець надає Позичальникові на умовах, передбачених Договором, грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування кредитом (а. с. 12 - 13). Відповідно до п. п. 1.4. Договору, строк кредиту складає 70 календарних днів (10 тижнів). Кредит має бути повернений відповідно до графіку платежів (Додаткок № 1 до кредитного договору) до 30.06.2021 року. Повернення кредиту відбувається шляхом внесення 5 однакових за розміром платежів (один платіж раз на 2 тижні). Кожен з відповідних двотижневих платежів передбачає сплату 1/5 від суми кредиту та нарахованих за користування кредитом процентів. Як визначено у п. п. 1.6. Договору, протягом строку кредиту, встановленого п. 1.4. Договору, розмір процентів за користування кредитом складає 1% від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до закінченого договором строку, на який надається кредит. Орієнтовна річна відсоткова ставка складає 365%. У Додатку № 1 до кредитного договору № 0681-4151 від 22.04.2021 року Сторони погодили Графік платежів за Договором, який містить розрахунок суми кредиту та процентів за користування кредитом із зазначенням термінів платежів (а. с. 14 - 15). 22.12.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 23269, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 0681-4151 від 22.04.2021 року за період часу з 02.06.2021 року по 29.11.2021 року у розмірі 24 015,19 грн., яка складається з: 12 815,19 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 11 200,00 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 630,00 грн. - витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] - 24 645,19 грн. (а. с. 11). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шаркова О.О. від 28.01.2022 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 22.12.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., що зареєстрований в реєстрі за № 23269 (а. с. 16 - 17). Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як визначено у ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно пп. пп. 1.1, 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пп. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Як визначено у пп. 3.4 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В силу вимог пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Так, постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 було внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, згідно п. 2 якої доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постанова Київського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили 22.02.2017 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, з 26.11.2014 року по 22.02.2017 року нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями на підставі наданого кредитором оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення може провадитися у безспірному порядку. Також суд вважає за необхідне зазначити, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) зроблено правовий висновок про те, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування та позиції позивача. Жодного повідомлення позивачу від нотаріуса не надсилалося. Так, належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" та Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75. Розрахунок заборгованості є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Натомість, доказів надання приватному нотаріусу належним чином оформленої засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості до матеріалів справи не долучено. При цьому, відповідачем не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами вказаних обставин. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази направлення боржнику вимоги стягувача про усунення порушень за кредитним договором № 0681-4151 від 22.04.2021 року та одержання її боржником, що є порушенням процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16, посилаючись на приписи статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» зазначила, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, відтак, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису, вчиненого 22.12.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., що зареєстрований в реєстрі за № 23269 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 24 645,19 грн., таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1 488,60 грн., а саме судовий збір за подання позовної у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією № 2295-5334-4517-2933 від 14.02.2022 року та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією № 2595-5334-4517-2933 від 14.02.2022 року. Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження понесення судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 488,60 грн. у відшкодування судових витрат. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як визначено у ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, витрати, пов`язані з розглядом справи, становлять 6 488,60 грн. та складаються з: 1 488,60 грн. - судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову; 5 000,00 грн. - витрати на професійну правничу (правову) допомогу. Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача додано до позовної заяви: копію Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/22 від 14.02.2022 року, укладеного між Адвокатським бюро «Калінін і Партнери», в особі керуючого Калініна С.К., та Яковенком А.В.; копію додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/22 від 14.02.2022 року; копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 17.02.2022 року до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/22 від 14.02.2022 року; копію меморіального ордеру № 2PL121887 від 15.02.2022 року на суму 2 500,00 грн. та меморіального ордеру № 2PL224261 від 30.05.2022 року на суму 2 500,00 грн. Згідно п. 2 додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/22 від 14.02.2022 року, за надання професійної правничої (правової) допомоги, передбаченої в п. п. 1.1 Договору, Клієнт сплачує Бюро гонорар (винагороду) у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) від 17.02.2022 року до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/22 від 14.02.2022 року адвокатом були надані наступні послуги: усна з вивченням документів консультація Клієнта щодо захисту його прав, а саме за рішенням суду визнати таким, що не підлягає виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором - 1 год. 30 хв. - 500,00 грн.; аналіз та узагальнення практики Верховного Суду щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зокрема, постанови Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі № 158/2157/17, від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18 - 1 год. 30 хв. - 500,00 грн.; складання, оформлення (друк, посвідчення копій для суду та учасників справи), подання до Печерського районного суду м. Києва позовної заяви в інтересах Клієнта до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягає виконанню - 8 год. (10 стр.) - 3 000,00 грн.; складання, оформлення (друк) до Печерського районного суду м. Києва заяви про забезпечення позову від 17.02.2022 року - 4 год. (5 стр.) - 1 000,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, в частині третій статті 141 ЦПК України визначене загальне правило розподілу судових витрат. Вказаний розрахунок відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Наведений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5 000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved