Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 20 березня 2013 року та мають спільну малолітню дитину. Заявляючи про припинення подружніх стосунків з відповідачем через відсутність матеріальної підтримки з боку чоловіка, його самоусунення від участі у житті та вихованні доньки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 14 серпня 2023 року звернулася до суду. 16 серпня 2023 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача в Україні у м. Біла Церква Київської області (17-18). Ухвалою від 16 серпня 2023 року (а.с. 19) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвала про відкриття провадження з копією позовної заяви та додатками до неї 16 серпня 2023 року були направлені для відома відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання, однак, не були вручені відповідачу із невстановлених причин (а.с. 23). Ухвалою від 18 вересня 2023 року (а.с. 24) постановлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судовому засіданні на 09-ту годину 16 жовтня 2023 року. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач просила про розгляд справи без її участі та не заперечила щодо винесення судом заочного рішення (а.с. 27). Судова повістка з ухвалами про відкриття провадження у справі та про розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін та копією позовної заяви з додатками відповідачу відправлена 18 вересня 2023 року (а.с. 25) однак, на даний час не вручені відповідачу із невстановлених причин (а.с. 30-31). Крім того, 18 вересня 2023 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено повідомлення про виклик [PERSON] до суду (а.с. 26). Таким чином, відповідач обізнаний про розгляд справи за позовом до нього в Мурованокуриловецькому районному суді, в силу положень ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Про причину неявки відповідача суд не повідомлено. За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими ЦПК України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи без участі сторін. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з врахуванням наступного: Із свідоцтва про шлюб (а.с. 5) слідує, що сторони із 20 березня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а із свідоцтва про народження (копія на а.с. 7), - що мають спільну малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам, виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу припиненням подружніх стосунків з відповідачем через відсутність матеріальної підтримки з боку чоловіка, його самоусунення від участі у житті та вихованні доньки. Відповідач заперечень проти таких обставин суду не подав. На підставі викладеного, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Позивач просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище. Така вимога відповідає ст. 113 СК України, а тому має бути задоволена.

Outcome: approved