Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернувся з позовною заявою, в якій просить стягнути на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» з [PERSON] заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.01.2020 р. по 30.06.2021 р. в сумі 4\~236,28 грн., заборгованість за абонентське обслуговування у сумі 105,68 грн. , а також інфляційні витрати в розмірі 494,15 грн. та 3% річних в розмірі 190,11 грн. за період з 01.01.2020 р. по 30.06.2021 р., а також витрати у розмірі 2147,20 грн., посилаючись на те, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Позивач стверджує, що не зважаючи на надання позивачем відповідних житлово-комунальних послуг в період з 01.01.2020 р. по 30.06.2021 р., відповідач не здійснював їх оплату в повному обсязі, в результаті чого виникла відповідна заборгованість. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом. 6 вересня 2023 року на адресу Дружківського міського суду Донецької області від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких остання просить суд стягнути заборгованість за теплову енергію тільки з [PERSON] , від позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ВО «Дружківкатепломережа» відмовляється у повному обсязі. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 4 травня 2023 року було відкрито провадження по цивільній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 1 червня 2023 розгляд справи було відкладено. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 1 серпня 2023 розгляд справи було відкладено. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 6 вересня 2023 розгляд справи було відкладено. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, на адресу суду представником позивача подано заяву про проведення судового засідання без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, до судового засідання не з`явилися за невідомою суду причиною, в матеріалах справи є заява про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом установлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і у позивача, що надає послуги з теплопостачання, відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за надані послуги теплопостачання, за період з 01.01.2020 р. по 30.06.2021 р. по особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість за теплову енергію в розмірі 4\~236,28 грн. (а.с.14-15). Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачів оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що відповідач має заборгованість, яка виникла за період з 01.01.2020 р. по 30.06.2021 р. в сумі 4\~236.28 грн., на яку нараховані інфляційні збитки в сумі 494,15 грн. та 3% річних в розмірі 190,11 грн., а також заборгованість за абонентське обслуговування у сумі 105,68 грн. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість. Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачі-споживачі не здійснили оплату за послуги з постачання теплової енергії, надані позивачем, за період з 01.01.2020 р. по 30.06.2021 р., суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначено в абзаці 2 статті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Окрім цього, відповідно до вимог абзацу 6 пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2\~147,20 грн., який був сплачений останнім при подачі позову.

Outcome: approved