Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

У травні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого посилався на те, що 24 травня 1980\~року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони спільних дітей не мають. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів любові та поваги один до одного. У зв`язку з зазначеним, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем були припинені з вересня 1982 року та позивач проживає окремо від відповідача. Позивач вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 01 червня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву (а.с. 11). Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Одночасно з позовною заявою позивачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 6). Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, у якій позовні вимоги заявлені позивачем визнала та просила розгляд справи проводити у її відсутність (а.с. 17). Суд, дослідивши заяви по суті справи, наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 травня 1980 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 227 та повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18 травня 2023 року (а.с. 5). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, ураховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З урахуванням указаних обставин справи, а також з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам сторін, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн., решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved