Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

В позовній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 12.04.2019 року у розмірі 41755 грн. 81 коп. та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 12.04.2019 року. Банком відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 32000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. Проте відповідач порушив умови договору та ухилявся від погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого станом на 11.06.2023 року виникла заборгованість у розмірі 41755 грн. 81 коп. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 12.04.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому був збільшений до 32000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується його підписом в анкеті-заяві. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті, згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформованим про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Отже, підписавши анкету-заяву, між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах кредитного ліміту. Однак відповідач неодноразово порушував умови договору кредиту в частині своєчасного повернення суми кредиту з нарахованими відсотками. В зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань станом на 11.06.2023 року виникла заборгованість у розмірі 41755 грн. 81 коп., яка складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту 34164 грн. 88 коп., заборгованість за простроченими відсотками 7590 грн. 93 коп. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про наявності заборгованості та її розміру суду не надано. На час розгляду справи судом відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наданими позивачем доказами. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved