Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.11.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції в Івано - Франківській області, актовий запис №267; - малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею; - після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати. Позовні вимоги мотивує тим, що 07.11.2015 вона із відповідачем зареєструвала шлюб, від якого у них [INFO] народилась дочка [PERSON] . Спільне життя у них не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, у зв`язу із чим в сім`ї відбуваються сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. Подружні відносини між ними припинені з грудня 2022 року. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Після розірвання шлюбу просить їй прізвище не змінювати. У підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов визнав. ІІ. Процесуальні дії у справі: 21 черевня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою суду від 12.07.2023 надано сторонам трьохмісячний строк на примирення. Провадження у справі зупинено. 12 жовтня 2023 року ухвалою суду поновлено провадження у справі. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Частиною 1 статті 206 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.11.2015 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано Франківської області (а.с. 5). За час спільного проживання у сторін [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.06.2016 (а.с. 9). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем, які вони враховуючи наявність малолітньої дитини не можуть вирішити в позасудовому порядку. ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи визнання позову відповідачем, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~112\~СК України,\~суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам одного\~з них,\~інтересам їхніх\~дітей,\~що мають\~істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберегти сім`ю, відповідач з цього приводу заперечень не висловив, позов визнав, спору між сторонами щодо місця проживання дитини немає, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінювати, малолітню дитину залишити проживати з позивачкою. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114, 160 СК України,

Outcome: approved