Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 24 грудня 2013 року у розмірі\~39200,10 грн., з яких: 33631,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту;5568,80 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. В обґрунтування позовних вимог представником АТ КБ "Приватбанк" в позовній заяві зазначено, що [PERSON] \~звернулася до АТ КБ Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 24 грудня 2013 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" та Витягу з "Тарифів" додаються до позовної заяви. Проте відповідач зобов`язання перед АТ КБ "Приватбанк" за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 26 березня 2023 року має заборгованість\~39200,10 грн., з яких: 33631,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5568,80 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. 14 червня 2018 року відбулася державна реєстрація та було змінено повне та скорочене найменування позивача з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» ( скорочена назва\~ПАТ КБ «ПриватБанк») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПриватБанк» (скорочена назва\~АТ КБ «ПриватБанк»), про що свідчить додані до матеріалах справи копії сторінок виписки та копії сторінок статуту АТ КБ «ПриватБанк». Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 квітня 2023 року матеріали цивільної справи були передані для розгляду по суті судді Свяченій Ю.Б. Ухвалою суду від 01 червня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання 03 липня 2023 року сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. У зв`язку з знаходженням судді Свяченої Ю.Б. у щорічній відпустці розгляд справи було відкладено на 23 жовтня 2023 року. Разом з позовною заявою представником позивача було подано заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання 23 жовтня 2023 року з`явилася відповідач та звернулась до суду з заявою, в якій просила не зараховувати частину заборгованості в сумі 2200 гривень, на підтвердження чого надала витяг руху коштів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк такими що підлягають частковому задоволенню, на підставі нижченаведеного. Відповідно до ст. ст.525,526\~ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24 грудня 2013 року [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», внаслідок чого на ім`я [PERSON] відкрито картковий рахунок та отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 37000 грн. До анкети-заяви банк додав розрахунок заборгованості, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку ресурс: архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/. За розрахунком банку заборгованість відповідача по кредиту станом на 26 березня 2023 року має заборгованість\~39200,10 грн., з яких: 33631,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту;5568,80 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 24 грудня 2013 року сума кредитного ліміту, базова процентна ставка 3% від суми заборгованості та відповідальність у вигляді неустойки (пеня, штраф) не зазначені. Позивачем до позовної заяви доданий витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» 30 днів пільгового періоду та 55 днів пільгового періоду, де є зазначеними базова процентна ставка, підвищена процентна ставка, а також розмір пені та штрафів у разі прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів. Проте зазначений витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» 30 днів пільгового періоду та 55 днів пільгового періоду, який був доданий Банком до позову не містить підпису позичальника [PERSON] . Інших документів, які б містили інформацію про базову процентну ставку, підвищену процентну ставку, а також розмір пені та штрафів у разі прострочення виконання зобов`язання [PERSON] з повернення кредиту та сплати процентів з підписом позичальника [PERSON] , позивачем до суду першої інстанції надано не було. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за тілом кредиту, проценти за користування кредитом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Тарифи Банку та Умови та Правила надання батьківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», і що саме на такі розміри процентної ставки і пені погоджувався позичальник, як споживач банківських послуг, коли підписував заяву про видачу кредиту у вигляді кредитного ліміту на банківську карту. Крім того, сама по собі роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що вказано й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у провадженні № 6-16цс15 і не спростовано позивачем при розгляді справи, яка переглядається. Суд вважає, що у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТКБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Згідно із частиною шостою статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані АТ КБ «ПриватБанк» Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, однак щодо Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та, зокрема пункту 5.5 цих Умов, яким установлено позовну давність тривалістю у п`ять років, оскільки такі не містять підпису позичальника, а також через те, що у заяві останнього домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Суд зазначає, що наявність в указаних справах неоднакових редакцій та положень Умов і Правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору. Також суд вважає, що витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua та міститься у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 24 грудня 2013 року шляхом підписання анкети-заяви. Такі висновки відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Банк не надав належних і допустимих доказів, що підписана відповідачем заява є договором приєднання до Умов та Правил в редакції, яка міститься у витягу з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, що доданий позивачем до позову. Разом з тим [PERSON] не навела заперечень факту отримання нею грошових коштів в Банку і користування цими коштами в розмірах, які відображені у розрахунку заборгованості та у виписці по картковому рахунку. Враховуючи наведене, факт отримання [PERSON] грошових коштів в АТ КБ «Приватбанк», позивачем доведений, в той час, як відповідачем не доведено факту повернення грошових коштів у повному обсязі. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку задоволення в цій частині позовних вимог, щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту 33631,30 грн. Також, суд враховує надані відповідачем докази сплати частини заборгованості, а саме на суму 2200 гривень, що підтверджується витягом з рахунку по картці «Універсальна», який долучений до матеріалів справи та з якого вбачається, що відповідачем частковими платежами було перераховано грошові кошти на користь позивача на загальну суму 2200 гривень. Таким чином, така сума коштів підлягає виключенню з загальної суми заборгованості відповідача перед позивачем і становить до сплати 31431,30 гривень. Що стосується вимог про стягнення договірних процентів за користування кредитом, які розраховані Банком за ставкою, що передбачена у Тарифах Банку, витяг з яких доданий до позову, то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог в цій частині таким. Проте, як вбачається з матеріалів справи, AT КБ «Приватбанк» до позовної заяви був фактично доданий лише витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» 30 днів пільгового періоду та 55 днів пільгового періоду, який не містить підпису відповідача [PERSON] ,так само як не містить такого підпису і Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/. Відповідно до ч.2 п.3, ч.6ст.141\~ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив 2684,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № PROM0B7VHV. Враховуючи те, що позовні вимоги банку були задоволені лише частково, стягненню підлягає судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 2152,05 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial