Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Назарко Т.О. звернулася до Решетилівського районного суду Полтавської області з даним позовом, у якому зазначила, що 11 вересня 2018 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено комплексний договір № 6/2387172, відповідно до якого відповідачці були надані кредитні кошти у сумі 41840,00 грн, з яких 1840,00 грн сума страхової премії, що сплачується одноразово у дату укладення договору. Також, умовами договору передбачено, що строк кредитування становить 60 місяців зі сплатою річних процентів у розмірі 11%. Банк свої зобов`язання, згідно умов кредитного договору, виконав та надав [PERSON] грошові кошти. 22 грудня 2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та позивачем було укладено Договір відступлення прав вимоги № ІІ-2020 року, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками АТ «Креді Агріколь Банк», у тому числі і до відповідачки [PERSON] за кредитним договором. На момент відступлення прав вимоги заборгованість відповідачки становила 55726,58 грн, з яких: строкова заборгованість 24396,97 грн, прострочена заборгованість 9805,48 грн, заборгованість за відсотками 132,45 грн, прострочена заборгованість за відсотками 5032,24 грн, заборгованість за комісією 962,32 грн, та прострочена заборгованість за комісією 15397,12 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини, представник позивача звернулася до суду із даним позовом та просив його задовольнити. Ухвалою суду від 25.08.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 25.09.2023. У судове засідання 25 вересня 2023 року та 24 жовтня 2023 року представник позивача не з`явився, 19.09.2023 та 06.10.2023 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с.а.с. 53, 62). Також у позовній заяві представниця позивача [PERSON] зазначила, що проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує. Відповідачка [PERSON] \~у судові\~засідання 25\~вересня 2023\~року та\~24\~жовтня 2023\~року не\~з`явилася,\~з огляду\~на положення\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України,\~повідомлялася належним\~чином шляхом направлення судових повісток на зареєстровану адресу її місця проживання (а.с. 55, 79). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, відповідачка не подала, будь-яких заяв чи клопотань від неї до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 11 вересня 2018 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» з одного боку, та [PERSON] з іншого боку, було укладено кредитний договір №3001474 про споживчий кредит № 3751311 (далі - Договір) (а.с. 5). Відповідно до п. 1 Договору, банк надає позичальнику кредит у сумі 41840,00 грн строком на 60 місяців з 11.09.2018 до 10.09.2023. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту. Згідно з п. 3 Договору, за користування кредитом позичальник сплачує щомісячно проценти в розмірі 11% річних, починаючи з дня надання кредиту та до моменту повного погашення заборгованості за договором. Також за користування кредитом позичальник сплачує щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Пунктом 4 Договору передбачено, що позичальник сплачує суму страхової премії в сумі 1840,00 грн на користь ТДВ «СК «АХА Страхування життя». Також, 11.09.2018 [PERSON] підписала Пам`ятку клієнту за комплексним договором № 6/2387172, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Паспорт споживчого кредиту та Заяву-анкету № 0100145-11092018-001 від 11.09.2018 на отримання готівкового кредиту «Свобода» (6, 7, 8-9, 10, 11-12). Відповідно до копії меморіального ордеру № 23876071-1 від 11.09.2018, ПАТ «Креді Агріколь Банк» перерахував [PERSON] грошові кошти в сумі 40000,00 грн, в призначені платежу зазначено надання кредиту згідно кредит. договору № 6/2387172 від 11.09.2018 (а.с. 31). Також, з долученої до позову копії меморіального ордеру № 23876071-5 від 11.09.2018 встановлено, що [PERSON] було перераховано страховий внесок ТДВ «СК «АХА Страхування життя» в сумі 1840,00 грн (а.с. 32) Згідно копії виписок з рахунку [PERSON] , сума простроченої комісії 15397,12 грн, сума прострочених процентів за кредитом 5032,24, сума простроченого кредиту 9805,48 грн, сума комісії 962,32 грн, сума процентів за кредитом 132,45 грн, сума заборгованості по кредиту 24396,97 грн (а.с. 18, 19, 20, 21, 22, 23). У наданій позивачем копії розрахунку заборгованості по кредиту, наданому [PERSON] за кредитним договором № 6/2387172 від 11.09.2018, зазначено, що сума заборгованості становить 55726,58 грн з яких: строкова заборгованість 24396,97 грн, прострочена заборгованість 9805,48 грн, заборгованість за відсотками 132,45 грн, прострочена заборгованість за відсотками 5032,24 грн, заборгованість за комісією 962,32 грн, та прострочена заборгованість за комісією 15397,12 грн (а.с. 24). З договору відступлення права вимоги № ІІ-2020, укладеного 22 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та АТ «Креді Агріколь Банк», витягу з реєстру прав вимог № 1 від 23.12.2020, встановлено, що АТ «Креді Агріколь Банк» відступило ТОВ «Кредит-Капітал» право вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 6/2387172 від 11.09.2018 (а.с. 25-29, 30). Таким чином, ТОВ «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача. 22 грудня 2020 року ТОВ «Кредит Капітал» направило повідомлення-вимогу по кредитному договору № 6/2387172 щодо зміни первісного кредитора (а.с. 33). 21 липня 2023 року відповідачці було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 6/2387172 (а.с. 34). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України,\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1, 2 ст. 1046\~ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Тобто судом установлено, що відповідачем було порушено свої зобов`язання перед позивачем за умовами кредитного договору. \~Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.1 ст. 1050 ЦК України). Даючи оцінку правомірності нарахування комісії суд вважає за необхідне наступне. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування» (далі також - Закон України\~\~\~\~ № 1734-VIII), який набрав чинності 10 червня 2017 року. За статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України № 1734-VIII. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України № 1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України № 1734-VIII безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України № 1734-VIII Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила про споживчий кредит. Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Додатком 2 до\~Правил про споживчий кредит до платежів за додаткові та супутні послуги банку віднесено, у тому числі, розрахунково-касове обслуговування. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону № 1734-VIII та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості (постанова Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, провадження\~\~ № 14-44цс21), У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) вказано, зокрема, що відповідно до частини другої статті 8 Закону України № 1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України № 1734-VIII\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Тобто, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, зокрема і щодо правомірності встановлення у кредитному договорі комісії за розрахунково-касове обслуговування. Суд, з огляду на вказані положення законодавства України, чинного на час укладення договору кредиту між\~\~сторонами, вважає законним право кредитора (позивача) встановлювати, зокрема, комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Щомісячна комісійна винагорода у розмірі 2,30% була передбачена підпунктом 1.3.2 Комплексного договору, підписаного відповідачкою [PERSON] . Також у матеріалах справи містить додаток 1 до Комплексного договору Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який також підписаний відповідачкою [PERSON] та містить, зокрема розмір щомісячної комісії - 962,32 грн (а.с. 7). Підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчила, що погодилась на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у відповідачки утворилась заборгованість за договором № 6/2387172 від 11.09.2018 у сумі 55726,58 грн, яка складається із: строкової заборгованості 24396,97 грн, простроченої заборгованості 9805,48 грн, заборгованості за відсотками 132,45 грн, простроченої заборгованості за відсотками 5032,24 грн, заборгованості за комісією 962,32 грн, та простроченої заборгованості за комісією 15397,12 грн. Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, оскільки відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості для спростування доводів, на які посилається позивач. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 55726,58 грн. Щодо судових витрат Згідно платіжної інструкції № 72185 від 01.08.2023 позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн (а.с. 1). Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір по даній справі в розмірі 2684,00 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с. 41). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі 2684,00 грн на користь позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved