Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Чудопалов Ю.Ю., звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою, в якій просив встановити факт народження дитини [PERSON] , громадянки України, [INFO] , в місті Донецьк Донецької області Україна, зазначивши матір`ю - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, місце народження с. Старий Майдан Деражнянського району Хмельницької області України, батьком - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, місце народження м. Донецьк Донецької області України. В обґрунтування вимог заявник вказав, що [INFO] народилася [PERSON] в м. Донецьк Україна, на тимчасово окупованій території. Її батьками є він та [PERSON] , [INFO] . Станом на 03 грудня 2020 року та на даний час на вказаній території не працюють органи державної реєстрації актів цивільного стану України, зареєструвати факт народження [PERSON] неможливо. Факт народження [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 грудня 2020 року та обмінною карткою із пологового будинку в м. Донецьку. Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовлено у видачі свідоцтва про народження [PERSON] та роз`яснено про необхідність звернення до суду для встановлення факту народження дитини. Встановлення зазначеного факту необхідне для державної реєстрації народження [PERSON] та підтвердження громадянства України. Посилаючись на наведене, просив задовольнити заяву. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначеного справу до судового розгляду. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2022 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - [PERSON] . В судовому засіданні представник заявника - адвокат Чудопалов Ю.Ю. підтримав подану заяву та з метою захисту інтересів дитини, просив її задовольнити. Заявник в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, подану заяву про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території підтримує повністю. Представник Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що повністю визнає та підтримує подану заяву. Також, вказала, що є матір`ю [PERSON] , перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та бажає, щоб в дитини було прізвище « [PERSON] ». Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 квітня 1992 року, виданим Палацом святкових подій міста Донецьк. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 грудня 1995 року, виданим Згароцькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Згідно копії паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 2110 від 06 березня 2023 року, [PERSON] є громадянином України. Як слідує з копії паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 6818 від 15 січня 2020 року, [PERSON] є громадянкою України. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 грудня 2020 року, виданого установою, яка розташована на території непідконтрольній українській владі, [PERSON] народилася [INFO] у місті Донецьк Україна. Її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії обмінної карти, виданої установою, яка розташована на території непідконтрольній українській владі, у [PERSON] [INFO] народилася дитина. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2023 року у справі №607/11540/23, яке набрало законної сили, встановлено факт реєстрації 11 червня 2019 року шлюбу, який зареєстровано калінінським відділом запису актів цивільного стану донецького міського управління юстиції міністерства юстиції донецької народної республіки, актовий запис №65, між громадянином України [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Донецьк Донецької області, Україна, та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Старий Майдан, Деражнянський район, Хмельницька область. Прізвище дружині після державної реєстрації шлюбу присвоєно - « [PERSON] ». Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з відміткою про поновлення запису, 11 червня 2019 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, актовий запис №1. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2023 року у справі №607/11540/23 також встановлено, що у шлюбі в [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . В силу вимог частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з вимогами частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. В силу вимог частини другої статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно з вимогами частин першої-третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Вимогами частин третьої-четвертої статті 49 Цивільного кодексу України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог частин першої, другої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Підставою для здійснення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (стаття 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). В силу вимог п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно з вимогами пп. 2, 3 п. 1 розділу ІІІ вказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236 ; б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. У абзаці сто двадцять шостому пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, зазначено, що державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил. Згідно з вимогами підпункту «в» пункту 12 глави 1 розділу III Правил № 52/5, у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батьків дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані. Наведені положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» доводять, що документи, видані на тимчасово окупованій території України незаконними органами та їх посадовими чи службовими особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, за винятком документів, що підтверджують, зокрема факт народження. Водночас, Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила № 52/5 не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації народження на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту народження та здійснення державної реєстрації народження в позасудовому порядку. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Зазначений висновок враховував також ЄСПЛ у справах «Лоізіду проти Туречини» (Loizidou v. Turkey, рішення від 18 грудня 1996 року), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, рішення від 10 травня 2001 року), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, рішення від 23 лютого 2016 року). Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, з метою захисту прав громадян України, не легітимізує таку владу та не надає автоматичної дійсності таким актам. Такі дії зумовлені тим, що держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. При наданні оцінки, зокрема, свідоцтву про народження дитини, довідці медичного характеру, як доказам потрібно враховувати, що хоча такі документи не є юридично дійсними, але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території зафіксувала факт народження дитини. Правова оцінка документам, поданим заявником на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України, надається судом цивільної юрисдикції в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України в порядку статті 317 ЦПК України, а не органами державної реєстрації актів цивільного стану. Саме рішення суду про встановлення такого факту є підставою для державної реєстрації народження та для внесення відомостей про батьків дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В статті третій Конвенції, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини» З 2014 року, тобто ще до початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну на території Донецької області відбувалися активні бойові дії, а відповідно до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №254 від 22 вересня 2023 року, з 07 квітня 2014 року вся територія Донецького району Донецької області визнана тимчасово окупованою територією. Таким чином, на момент народження та на даний час вказане місце народження дитини м. Донецьк продовжує відноситися до територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), що підтверджується Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №254 від 22 вересня 2023 року. Враховуючи викладене до даних правовідносин підлягають застосуванню положення статей 315, 317 ЦПК України. Відповідно до вимог статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Вимогами статті 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. В силу вимог частин першої та другої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та його дружина [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується в сукупності наявними у справі доказами. Встановлено, що дитина [PERSON] народилася у м. Донецьк Донецької області, яка відноситься до тимчасово окупованої території України та позбавляє заявника права на отримання належним чином оформленого, дійсного на території України свідоцтва про народження дитини. Згідно викладених у заяві обставин, встановлення даного факту необхідне заявнику для державної реєстрації народження дитини [PERSON] у визначеному порядку державним органом України та для підтвердження громадянства України. За таких обставин, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , в позасудовому порядку існують об`єктивні перешкоди, а тому заяву заявника [PERSON] слід задовольнити та встановити факт народження дитини [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка народилася у м. Донецьк Донецької області України, матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] , громадянка України, батьком - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Відповідно до вимог статті 317, пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту народження допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved