Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

19 листопада 2020 року о 19-ій годині 32 хвилини на вул. Здолбунівській в м. Києві [PERSON] , який керував автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак [NUMBER] , порушив Правила дорожнього руху України та скоїв ДТП, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Ford», номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . У зв`язку з настанням події, передбаченої ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 27 липня 2021 року здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 77 тисяч 773 гривні, а також понесло витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в сумі 2955 гривень 44 копійки. Оскільки [PERSON] , як відповідальний за заподіяний збиток, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, позивач 26.04.2023, в порядку п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до Дарницького районного суду з вимогою стягнути з [PERSON] на відшкодування сплаченої [PERSON] регламентної (страхової) виплати, а також витрат, пов`язаних зі збором документі та визначення розміру шкоди, та судового збору. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року справу направлено за підсудністю до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області (а.с. 67-68, 74-75). Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 липня 2023 року справу передано за підсудністю до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області (а.с. 78, 81). Ухвалою від 28 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 87). Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви та додатками до позову відповідачу було направлено 29 серпня 2023 року (а.с. 88) та повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 90-91). 29 вересня 2023 року прийнято ухвалу про перехід до розгляду справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін (а.с. 92). Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, ухвалою про перехід до розгляду справи з повідомленням, копією позовної заяви та додатками до неї було направлено відповідачу 29 вересня 2023 року на зареєстровану адресу проживання та на адресу, зазначену у позові. 10 жовтня 2023 року судові повістки повернулися без вручення адресату (а.с. 95-96, 99). Одночасно, 29 вересня 2023 року на сайті суду було розміщено оголошення про виклик відповідача (а.с. 94). За таких обставин, з врахуванням положень п. 2 ч. 7, п. 3 ч. 8 та ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву відповідач станом на 23 жовтня 2023 року не подав, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причину неявки. За приписами ч. 1\~ст. 279 ЦПК України, Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. У п. 2 позовної вимоги (а.с. 4), а також в окремому клопотанні (а.с. 97) позивач просив про розгляд справи за його відсутності та не заперечив проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Враховуючи, що наразі наявні всі умови, передбачені ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи право позивача, передбачене ч. 3\~ст. 211 ЦПК України,\~судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника позивача з ухваленням заочного рішення. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у заявленому об`ємі з врахуванням наступного: У судовому засіданні встановлено, що 19 листопада 2020 року о 19 годині 32 хвилини на вул. Здолбунівській в м. Києві [PERSON] , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак [NUMBER] , в порушення вимог п. 2.3. «б», 8.7.3. «г» ПДР України здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофору, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Ford», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Така обставина, зокрема, стверджується постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року (а.с. 11-15). На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована (а.с. 61). 16 травня 2021 року потерпілий [PERSON] подав до МТСБУ заяву про страхове відшкодування (а.с. 22). Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження від 31.05.2023 (а.с. 27-34) вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Ford», номерний знак [NUMBER] , склала 97\~777 гривні. У зв`язку з настанням події, передбаченої ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ на підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих 27 липня 2021 року здійснило регламентну виплату потерпілому [PERSON] в розмірі 77 тисяч 773 гривні (а.с. 54, 55, 56). Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, крім того, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної безпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частині залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За правилами ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно із вимогами ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп. «в» п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Факт вчиненням [PERSON] ДТП та обставина, що останній на момент вчинення ДТП не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2021року справі № 753/862/21 (а.с. 11-15) та перевіркою чинності полісу внутрішнього страхування на ТЗ № [NUMBER] станом на 19.11.2020 (а.с. 61). 27 липня 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило страхове відшкодування потерпілому під час ДТП за участі винного водія [PERSON] в розмірі 77773 гривні 62 копійки (а.с. 56). Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) та положення цивільного процесуального кодексу України про обов`язок сторін доказування і подання доказів (ст. 81 ЦПК України), суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу доведена позивачем належними доказами, а тому суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення цієї частини вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані з\~вчиненням інших\~процесуальних дій,\~необхідних для\~розгляду справи\~або підготовки\~до її\~розгляду (п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). У зв`язку із збором документів та визначення розміру шкоди МТСБУ понесло витрати на загальну суму 2955 гривень 44 копійки (а.с. 57, 58). Крім того, у зв`язку зі зверненням до суду з цим позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 684 гривні (а.с. 7). З врахуванням вимог ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача слід покласти на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 639 гривень 44 копійки судових витрат (2684 грн судового збору + 2955,44 грн додаткових витрат = 5639,44 грн). На підставі викладеного та

Outcome: approved