Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

09.03.2023 представник Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернувся до Ленінського районного суду міста Полтави з позовною заявою, в якій просить солідарно стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання з 01.05.2017 по 01.12.2021 у розмірі 28080,32 грн., за період 21.06.2017 по 01.02.2022 нараховану суму індексу інфляції в розмірі 4458,13 грн та 3% річних в сумі 1893,86 грн, а також судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач відповідно до договору від 30.07.2009 надає послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , загальною опалювальною площею 41,7 кв.м. Відповідачі, які проживають за вказаною адресою, не сплачують кошти за надані їм послуги теплопостачання, в зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 28080,32 грн., за період 01.05.2017 по 01.12.2021. За період 21.06.2017 по 01.02.2022 позивачем нараховану суму індексу інфляції в розмірі 4458,13 грн та 3% річних в сумі 1893,86 грн. Зазначене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 24.03.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 12.10.2023 представником позивача Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» - Посенко А.О. подано до суду клопотання, в якому просить залишити без розгляду позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] про стягнення суми боргу за період 01.05.2017 по 01.12.2021 в сумі 28080,32 грн., за період 21.06.2017 по 01.02.2022 нараховану суму індексу інфляції в сумі 4458,13 грн та 3% річних в сумі 1893,86 грн. Просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , в сумі 28080,32 грн., нарахованої за період з 01.05.2017 по 01.12.2021, за період 21.06.2017 по 01.02.2022 нараховану суму індексу інфляції в сумі 4458,13 грн та 3% річних в сумі 1893,86 грн та сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2684,00 грн. В іншій частині позовні вимоги просив вважати незмінними. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.10.2023 задоволено клопотання представника позивача Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», залишено без розгляду позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період 01.05.2017 по 01.12.2021 в сумі 34432,31 грн, в частині позовних вимог заявлених до відповідача [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 12.10.2023 звернувся до суду із заявою щодо розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Повідомлені про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили. Від відповідача [PERSON] , 12.10.2023 подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає, просить слухати справу за її відсутності. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 11 ЦК України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов`язків. Крім договорів і інших угод цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що позивач відповідно до договору від 30.07.2009, надає послуги теплопостачання відповідачам за адресою: [ADDRESS] , загальною опалювальною площею 41,7 кв.м. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг теплопостачання, які надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] не зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (відомості відсутні), однак відповідно до договору купівлі-проваджу від 14.05.2009, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1343, є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до копії договору купівлі-проваджу від 14.05.2009, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1343, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками в рівних частинах (по 1/3 частині) кожний, квартири [ADDRESS] , що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів за № 7279090 від 14.05.2009, технічним паспортом. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. З аналізу положень статей 11, 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території. Наведена правова позиція підтверджена сталою судовою практикою (постанова Верховного від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц; від 22січня 2020 року у справі №201/9729/18). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно статті 162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За адресою: [ADDRESS] , Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Як вбачається з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за особовим рахунком, заборгованість відповідачів зі сплати послуг, які надає ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», становить у розмірі 28080,32 грн за послуги теплопостачання за період з 01.05.2017 по 01.12.2021. Судом встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг теплопостачання не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги за період з 01.05.2017 по 01.12.2021 у розмірі 28080,32 грн. Обґрунтування зазначеної заборгованості міститься у розрахунку (додається), де зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачем оплати. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст.611 ЦК України). Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховано за період 21.06.2017 по 01.02.2022 три відсотки річних у сумі 1893,86 грн., інфляційні витрати у сумі 4458,13 грн. Враховуючи викладене, позивачем нараховано за період 21.06.2017 по 01.02.2022 до стягнення з відповідачів 3% річних у сумі 1893,86 грн., інфляційні витрати у сумі 4458,13 грн., які також підлягають стягненню з відповідачів. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку докази на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог та стягнення в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.05.2017 року по 01.12.2021 року у розмірі 28080,32 грн., а також 3% річних у сумі 1893,86 грн., інфляційні витрати у сумі 4458,13 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved