Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

У вересні 2023 р. [PERSON] в особі представника адвоката Левицької Ю.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.08.2002 сторони уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 237. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя сторін є неможливим, оскільки у сторін різні погляди на подружнє життя. Сторони не проживають разом багато років. Просив шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Ухвалою судді від 20.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи. Заяв по суті справи сторони до суду не подавали. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином. 26.09.2023 представником позивача подано заяву, в якій зазначено, що на позові наполягають, справу просить розглядати за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками за останнім відомим місцем її проживання, а також в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача не відоме. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, яке здійснене 05.10.2023, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомила, відзив на позов не подала. Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася до суду, не повідомила про причини неявки, не подала відзив на позовну заяву, судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 10.08.2002 відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 237, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2002 (а.с. 11). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Проживають окремо, до примирення не прагнуть. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~ За приписами ч. 3 ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно з ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач під час реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просила суд відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач просив залишити судові витрати за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved