Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

\~ \~ \~ В\~вересні 2023\~року заявниця\~ [PERSON] \~звернувся в\~суд з\~заявою про\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення,\~вказавши заінтересованою\~ особою\~ [PERSON] .В заяві зазначається, що вона [INFO] , є непрацюючим пенсіонером, особою з інвалідністю II групи та громадянином, віднесеним до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Окрім того, вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , а також є матір`ю двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вона як матір, пенсіонер та інвалід перебуває на утриманні свого працездатного сина [PERSON] , який постійно доглядає за нею, допомагає, купує необхідні ліки, продукти харчування, дає кошти на сплату комунальних послуг. Його син постійно проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . Інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону її утримувати, окрім сина [PERSON] , у неї немає. Її чоловік є непрацездатною особою, не відноситься до числа працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону її утримувати. Дочка [PERSON] є резидентом Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії, оскільки там проживає. Підставою звернення до суду став факт неможливості іншим шляхом підтвердити факт відсутності у неї інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати особу з інвалідністю II групи, окрім сина. Просить встановити факт відсутності інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , виданий Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 19.08.1995 року, РНОКПП [NUMBER] ), окрім [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , виданий Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 08.09.2001 року, РНОКПП [NUMBER] ). Заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримує, суду пояснила. що вона є інвалідом 2 групи, їй необхідні кошти на постійне лікування, єдиним працездатним членом сім`ї є її син я. який проживає з нею. Чоловік її теж немічний потребує допомоги так як хворіє, дочка її проживає з сімєю в Англії. тому змушена звернутись з даною заявою і просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримує, просить розглянути справу у його відсутності та задовольнити заяву. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що заявниця хворіє. є інвалідом 2 групи, потребує постійного медичного лікування та догляду. В неї є єдиний син працездатний так як дочка проживає з сімєю в [PERSON] . Вислухавши пояснення заявниці,свідків,вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Заявниця [PERSON] , [INFO] , є непрацюючим пенсіонером, особою з інвалідністю II групи та громадянином, віднесеним до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 18.04.2013 року, довідкою до акту огляду МСЕК серія ТЕР №179959 від 13.01.2010 року та посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія [NUMBER] від 10.10.2019 року. Окрім того, заявниця [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 07.12.1984 року, № [NUMBER] , а також є матір`ю двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Батьки її померли, що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] про смерть батька [PERSON] від 20.01.2004 року та свідоцтвом № [NUMBER] про смерть матері [PERSON] від 22.07.2011 року. Згідно абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка)\~із числа\~осіб з\~інвалідністю та/або\~одного із\~своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати. Згідно положень Сімейного Кодексу України, утриманням є вид правовідносин, у межах яких одна фізична особа зобов`язана надавати іншій фізичній особі матеріальну підтримку в грошовій (як правило) або в натуральній формі у випадках та за дотримання умов, визначених законом або договором про надання утримання, а інша фізична особа має право вимагати від першої фізичної особи виконання обов`язку щодо надання утримання. Заявниця [PERSON] матір, пенсіонер та інвалід, перебуває на утриманні свого працездатного сина [PERSON] , який постійно доглядає за нею, допомагає, купує необхідні ліки, продукти харчування, дає кошти на сплату комунальних послуг. Її син постійно проживає зі нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом №20-10/730 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 03.07.2023 року, відміткою про зареєстровану адресу проживання в паспорті заявниці та паспорті сина заявниці. Інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону її утримувати, окрім сина [PERSON] , у неї немає. Відповідно до ч. З ст.75 Сімейного кодексу України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю І, її чи III групи. Чоловік заявниці [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідчення № [NUMBER] від 21.02.2007 року . Виходячи з наведеного, чоловік є непрацездатною особою, не відноситься до числа працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати заявницю . Дочка заявниці [PERSON] не проживає в Україні. 19.06.2009 року її дочка уклала шлюб з громадянином Польщі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 19.06.2009 року, серія [NUMBER] . З серпня 2009 року вона проживає разом з сім`єю в Сполученому Королівстві Великої Британії і Північної Ірландії. Згідно абз. в) пп.14.1.122 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України нерезиденти - це фізичні особи, які не є резидентами України. Положеннями абз. в) пп.14.1.213 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України передбачено, що фізична особа - резидент - фізична особа, яка має місце проживання в Україні, якщо особа має місце постійного проживання також: в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв`язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від`їзду) протягом періоду або періодів податкового року. Достатньою (але не виключною) умовою визначення місця знаходження центру життєвих інтересів фізичної особи є місце постійного проживання членів її сім`ї або її реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності. Таким чином, щоб бути резидентом відповідної країни необхідно: мати місце проживання; та/або строк перебування у країні повинен бути не менше 183 днів протягом року; та/або мати місце знаходження центру життєвих інтересів. [PERSON] є резидентом Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії, оскільки там проживає, що посвідчується посвідкою на постійне проживання (карта резидента) від 14.12.2020 року, [NUMBER] . За зареєстрованим місцем проживання в Україні не проживає, що підтверджується актом про встановлення факту не проживання [PERSON] , [PERSON] від 03.07.2023 року. [PERSON] , яка зазначена в даному акті, є старшою дочкою доньки, онукою заявниці, також проживає разом з матір`ю за кордоном. Вона не є членом сім`ї першого ступеня споріднення по відношенню до неї. Враховуючи місце проживання доньки та проживання її сім`ї (чоловіка, двох її доньок), вона має більш тісні особисті та економічні зв`язки (центр життєвих інтересів) у Великій Британії. До того ж на вихованні та утриманні [PERSON] перебуває її друга неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , яка є громадянкою Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії, що підтверджується паспортом громадянина Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії від 22.06.2021 року, № [NUMBER] . Наявність неповнолітньої дитини вимагає постійного перебування разом з нею для захисту її прав та інтересів, а саме забезпечення належного виховання, проживання, харчування, лікування, тощо. До того ж вона є платником муніципального податку (податку за користування нерухомістю, в якій проживає), що підтверджується вимогою сплати муніципального податку за 2023-2024 роки від 05.03.2023 року №75762008. Адреса об`єкта власності ( [ADDRESS] ),, в якій проживає донька з сім`єю зазначається в даній вимозі. Враховуючи неперебування\~ [PERSON] в\~Україні,\~вона нотаріально\~посвідченою заявою\~підтверджує про\~неутримання заявниці,\~відмову від\~утримання, а також\~засвідчує,\~що єдиною\~особою,\~що здійснює\~відповідно до\~закону утримання\~заявниці є\~її син\~ [PERSON] .\~Дана заява\~є підтвердженням факту неутримання нею, а утримання сином. Таким чином, донька, яка не проживає в Україні та є відсутньою біля заявниці не вважається працездатною особою у розумінні Закону України «Про зайнятість населення», а тому не відноситься до числа працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати заявницю. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч.\~2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі № 363/214/17-ц від 22.08.2018, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту відсутності інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону мене утримувати, окрім мого сина, є вкрай важливим для мене, має юридичне значення для мене, оскільки впливає на мої права й обов`язки та інтереси як особи похилого віку та інваліда, що потребує утримання. Адже згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Від встановлення вказаного факту залежить виникнення прав та обов`язків, визначених Конституцією України, Законом України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні». Доведення факту відсутності інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати заявницю, окрім сина [PERSON] , надає йому право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». В свою чергу це гарантуватиме [PERSON] як матері, пенсіонеру та інваліду, що син проживатиме зі нею й надалі, надаватиме їй, а також батькові матеріальну допомогу. Вона продовжуватиме бути на його утриманні, що має велике значення для охорони її прав, свобод та інтересів. Адже саме завдання інституту утримання полягає у створенні належних умов для матеріального задоволення потреб людини, які виникають в силу її буття та перебування в суспільстві. Це і мав на меті законодавець, коли визначав у абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», гарантований соціальний захист для інвалідів (бути під постійним захистом дитини, яка здійснює утримання матері). Враховуючи вищенаведене, ті обставини, що чоловік заявниці пенсіонер, а донька, яка проживає за кордоном, забезпечити таке її право не в змозі, тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved