Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою та просить стягнути з Відповідача заборгованість в сумі 112\~470,50 грн., в тому числі: За Кредитним договором №3227877 від 21.11.2020 року в розмірі 29\~192,00 грн, з яких: 8\~900, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20\~292,00 грн. сума заборгованості за відсотками; За Кредитним договором №00-3133887 від 25.04.2021 року в розмірі 9\~681,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6\~681,00 грн. сума заборгованості за звичайними відсотками; За Кредитним договором № 16031-04/2021 від 25.04.2021 року в розмірі 10\~920,00 грн., з яких: 3\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7\~920,00 грн. сума заборгованості за відсотками; За Кредитним договором №3442915504/680747від 10.05.2021 року в розмірі 15\~900,00 грн., з яких: 4\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11\~900,00 грн. сума заборгованості за відсотками; За Кредитним договором №3442915504/422191 від 10.05.2021 року в розмірі 15\~900,00 грн., з яких: 4\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11\~900,00 грн. сума заборгованості за відсотками; За Договором позики №0631194977 від 19.05.2021 року в розмірі 30\~877,50 грн., з яких: 3\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27\~877,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Позовні вимоги\~мотивовані неналежним\~виконанням відповідачем\~укладених кредитних\~договорів в\~частині своєчасного\~погашення заборгованості,\~відсотків, застосування штрафних санкцій. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою від 30.09.2022 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. 09.11.2022 року відповідачем надано Відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги не визнані в повному обсязі з підстав їх необґрунтованості та недоведеності. Зокрема, відповідач зазначає, що договора не підписувались електронним підписом, гроші у кредит не отримувала, з правилами та умовами кредитування не ознайомлювалась, інформації про відступлення прав вимоги не отримувала, а позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження викладеного в позовній заяві. 21.11.2022 року позивачем надано Відповідь на відзив, якою позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, вважає їх обґрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами. 06.01.2023 року представником позивача надано додаткові пояснення по справі та докази. 23.03.2023 року, 19.05.2023 року відповідачем надано пояснення по справі, яким наполягає на відмові в задоволенні позовних вимог. 01.06.2023 року відповідачем надано уточнюючі контр розрахунки до справи. 01.06.2023 позивачем надані додаткові пояснення по справі, якими наполягає на задоволенні позовних вимог з викладених підстав та наданих доказів. 01.08.2023 року на виконання вимог ухвали суду АБ «Південний» надав інформації щодо наявності у відповідача банківської карти та руху коштів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, подав клопотання про підтримання позовних вимог, задоволення їх у повному обсязі та розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у її відсутності (т.2 а.с. 30) Оскільки сторонами по справі було подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, судом у відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі на підставі наявних документів в матеріалах справи. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про \~часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачем укладались договори кредитування з різними кредитодавцями. І. 21 листопада 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3227877 (надалі договір-1), який було підписано позичальником, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до кредитного договору кошти надані у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти, реквізити якою надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Сума кредиту визначена п. 1.3 договору 8900,00 грн., строк кредитування за п.1.4 договору 30 днів. Згідно п..1.5.1, 1.5.2 догвоору процентна ставка складає 1.,62%, 1.9% за день від суми кредиту. Згідно п. 4.1. договору його пролонгація може відбутись в разі досягнення сторонами про таке продовження. Згідно графіку платежів до договору вказана дата повернення кредиту 21.12.2020 року, сум а повернення тіла кредиту 8900,00 гривень, нарахованих процентів 4312,05 грн., всього 13212,05 грн. Підписано договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] . Згідно листа АБ «Південний» від 25.07.2023 року на ім`я [PERSON] оформлена картка № [NUMBER] та на неї надійшли грошові кошти, зокрема, 21.11.2020 р. на суму 8\~900,00 грн. Матеріали справи не містять доказів пролонгації чи зміни строку кредитування. 30.11.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30112021, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Згідно п.1.1 Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги за Договором факторингу № НІ/11/6-Ф від 02.12.2021 року (а.с.18), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачи Реєстру Прав Вимоги за Договором факторингу № НІ/11/6-Ф від 02.12.2021 року підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до реєстру боржників від 30.11.2021 року до Договору Факторингу №30112021 від30.11.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 29\~192,00 грн., з яких: 8 900,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20\~292,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Частина перша\~ст. 514 ЦК України\~передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1\~ст. 516 ЦК України\~встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача. Суд зазначає, що відступлено може бути лите таке право, яке реально існувало на момент відступлення. Відтак, суд надає оцінку умовам та фактам виконання договору кредитування з моменту його укладання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Питання щодо укладення фінансових правочинів з використанням електронного підпису регулювалось зокрема Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», Законом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З Договору-1 вбачається, що у відповідності до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки даний договір укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS-повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19, провадження № 61-1602св20. Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним факт укладання договору та отримання відповідачем кредиту в розмірі 8900,00 гривень. Кредитор, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови кредитного договору, натомість відповідач свої зобов`язання з повернення коштів за кредитним договором не виконав. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Зазначена позиція ВП ВС конкретизована постановою ВП ВС від 5 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, в якій викладена правова позиція, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Якщо умови кредитного договору передбачають можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування, судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, мали на увазі сторони встановлення нарахування процентів як міри відповідальності в певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem», тобто «слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав»). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Оскільки, як зазначено вище, строк кредитування сторонами договору узгоджено 30 днів з відповідним нарахуванням відсотків в розмірі 4312,05 гривень, а пролонгація договору не відбулась, нарахування відсотків за період після 21.12.2020 року не відповідає вимогам закону та є безпідставним. Доказів повернення кредиту відповідачем не надано, у заявах по суті справи таких тверджень не зазначено. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків у встановлений у договорі строк, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту - 8900 грн. та заборгованості за відсотками 4312,05 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягаєть задоволенню. В той же час, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів в іншій сумі є необґрунтованими й не можуть бути задоволені. ІІ. 25.04.2021\~року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-3133887 (надалі Договір-2), який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.1.1 договору позичальнику наданий кредит у національній валюті, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитом. Сума кредиту визначена п. 1.2 договору 3000,00 грн., строк кредитування за п.1.3 договору 30 днів. Згідно п..1.5.1, 1.5.2 договору процентна ставка складає 0.01%, 1.9% за день від суми кредиту. Згідно п. 1.8 договору строк кредиту, встановлений п. 1.3 договору може бути продовжений за бажанням позичальника. Згідно графіку платежів до договору вказана дата повернення кредиту 25.05.2021 року, сума повернення тіла кредиту 3000,00 гривень, нарахованих процентів 859,50 грн., всього 3859,50 грн. Підписано договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] . Згідно листа АБ «Південний» від 25.07.2023 року на ім`я [PERSON] оформлена картка № [NUMBER] та на неї надійшли грошові кошти, зокрема, 25.04.2021 р. на суму 3\~000,00 грн.; Матеріали справи не містять доказів пролонгації чи зміни строку кредитування. 27.09.2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27092021, відповідно до якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Згідно п.п.2.1. Договору факторингу Фактор зобов`язується передати Клієнту Суму Фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за укладеним кредитним договором згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Згідно п.п. 2.2 договору факторингу з дати відступлення Прав Вимоги, Клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно Реєстру Боржників та набуває всіх прав за ним. Згідно п.п. 4.2.1. договору факторингу , протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дати укладання даного договору, за умови оплати Клієнту Суми Фінансування, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі зазначеній в п.3.1 цього договору, передати Фактору документи, що підтверджують права вимоги, шляхом підписання з Фактором Акту прийому-передачі документації, за формою, погодженою в Додатку №4 до даного договору. Відповідно до реєстру боржників №1 від 27.09.2021 року до Договору Факторингу №27092021 від 27.09.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 9 681,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6\~681,00 грн. сума заборгованості за звичайними відсотками. Застосовуючи викладені вище норми права, суд вважає доведеним факт укладання договору та отримання відповідачем кредиту в розмірі 3000,00 гривень, право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача. Доказів повернення кредиту за Договором-2 відповідачем не надано, у заявах по суті справи таких тверджень не зазначено. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків у встановлений у договорі строк, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту - 3000 грн. та заборгованості за відсотками 859,50 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В той же час, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів в іншій сумі є необґрунтованими й не можуть бути задоволені. ІІІ. 25 квітня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання фінансового кредиту №16031-04/2021 (надалі Договір-3), який було підписано позичальником, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сума кредиту визначена п. 1.1 договору 3000,00 грн., строк кредитування за п.1.2 договору 30 днів. Згідно п..1.3, 1.4 договору процентна ставка складає 2.2%, 0.01% за день від суми кредиту. Згідно п. 3.3.3 договору клієнт має право продовжити строк надання кредиту. Згідно графіку платежів до договору вказано строк кредитування 30 календарних днів, сума повернення тіла кредиту 3000,00 гривень, нарахованих процентів 1520,10 грн., всього 4520,10 грн. Підписано договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] . Згідно листа АБ «Південний» від 25.07.2023 року на ім`я [PERSON] оформлена картка № [NUMBER] та на неї надійшли грошові кошти, зокрема, 25.04.2021 р. на суму 3\~000,00 грн.; Матеріали справи не містять доказів пролонгації чи зміни строку кредитування. Згідно додаткової угоди №3 від 30.05.2021 року сторони погодили відстрочити виконання зобов`язань за договором №16031-04/2021 та те, що будь-які нарахування не здійснюються. 29.12.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №329122021, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Згідно п.1.1 Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до реєстру боржників до Договору Факторингу №29122021 від 29.12.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10\~920,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7\~920,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Застосовуючи викладені вище норми права, суд вважає доведеним факт укладання договору та отримання відповідачем кредиту в розмірі 3000,00 гривень, право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача. Доказів повернення кредиту за Договором-3 відповідачем не надано, у заявах по суті справи таких тверджень не зазначено. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків у встановлений у договорі строк, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту - 3000 грн. та заборгованості за відсотками 1520,10 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В той же час, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів в іншій сумі є необґрунтованими й не можуть бути задоволені. IV. 10 травня 2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір №3442915504/680747 (надалі Договір-4), який було підписано позичальником, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сума кредиту визначена п. 1.1 договору 4000,00 грн., строк кредитування за п.1.2 договору 30 днів. Згідно п..1.3, договору процентна ставка складає 2.5% за день від суми кредиту. Згідно п. 3.3.3 договору клієнт має право продовжити строк надання кредиту. Згідно додатку №1 до договору вказано строк кредитування 30 календарних днів, сума повернення тіла кредиту 3000,00 гривень, нарахованих процентів 3000 грн., всього 7000,00 грн. Підписано договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] . Згідно листа АБ «Південний» від 25.07.2023 року на ім`я [PERSON] оформлена картка № [NUMBER] та на неї надійшли грошові кошти, зокрема, - 10.05.2021 р. на суму 4\~000,00 грн. Матеріали справи не містять доказів пролонгації чи зміни строку кредитування. Згідно додаткової угоди №2 від 24.06.2021 року сторони погодили відстрочити виконання зобов`язань за договором №3442915504/680747 та узгодили новий графік платежів, яким змінили строки погашення заборгованості, а сума не змінилась. 19.04.2022 року між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19042022-Є, відповідно до якого ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Згідно п.1.1 Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до реєстру боржників до Договору Факторингу №19042022-Є від 19.04.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15\~900,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 900,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Застосовуючи викладені вище норми права, суд вважає доведеним факт укладання договору та отримання відповідачем кредиту в розмірі 4000,00 гривень, право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача. Доказів повернення кредиту за Договором-4 відповідачем не надано, у заявах по суті справи таких тверджень не зазначено. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків у встановлений у договорі строк, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту - 4000 грн. та заборгованості за відсотками 3000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В той же час, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів в іншій сумі є необґрунтованими й не можуть бути задоволені. V. 10 травня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3442915504/422191 (надалі договір-5), який було підписано позичальником, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сума кредиту визначена п. 1.1 договору 4000,00 грн., строк кредитування за п.1.2 договору 30 днів. Згідно п..1.3, договору процентна ставка складає 2.5% за день від суми кредиту. Згідно п. 3.3.3 договору клієнт має право продовжити строк надання кредиту. Згідно додатку №1 до договору вказано строк кредитування 30 календарних днів, сума повернення тіла кредиту 3000,00 гривень, нарахованих процентів 3000 грн., всього 7000,00 грн. Підписано договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] . Згідно листа АБ «Південний» від 25.07.2023 року на ім`я [PERSON] оформлена картка № [NUMBER] та на неї надійшли грошові кошти, зокрема, - 10.05.2021 р. на суму 4\~000,00 грн. Матеріали справи не містять доказів пролонгації чи зміни строку кредитування. Згідно додаткової угоди №2 від 16.06.2021 року сторони погодили відстрочити виконання зобов`язань за договором №3442915504/422191 та узгодили новий графік платежів, яким змінили строки погашення заборгованості, а сума не змінилась. 19.04.2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19042022-Г, відповідно до якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Згідно п.1.1 Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до реєстру боржників до Договору Факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15\~900,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 900,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Застосовуючи викладені вище норми права, суд вважає доведеним факт укладання договору та отримання відповідачем кредиту в розмірі 4000,00 гривень, право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача. Доказів повернення кредиту за Договором-5 відповідачем не надано, у заявах по суті справи таких тверджень не зазначено. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків у встановлений у договорі строк, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту - 4000 грн. та заборгованості за відсотками 3000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В той же час, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів в іншій сумі є необґрунтованими й не можуть бути задоволені. VІ. 19 травня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики №0631194977 (надалі - Договір-6), який підписано шляхом підписання Акцепту оферти на укладання договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладанні цього правочину одноразового ідентифікатора в якості аналога власноручного підпису позичальника. Сума кредиту визначена акцептом оферти 3000,00 грн., строк кредитування 30 днів, процентна ставка складає 1.75% за день від суми кредиту. Аналогічні умови зазначені й у Паспорті споживчого кредиту. Підписано договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] . Згідно листа АБ «Південний» від 25.07.2023 року на ім`я [PERSON] оформлена картка № [NUMBER] та на неї надійшли грошові кошти, зокрема, 19.05.2021 р. на суму 3\~000,00 грн. Матеріали справи не містять доказів пролонгації чи зміни строку кредитування. 22.06.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №22/06-22, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Згідно п.1.1 Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до реєстру боржників до Договору Факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 30\~877,50 грн., з яких: 3 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27\~877,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Застосовуючи викладені вище норми права, суд вважає доведеним факт укладання договору та отримання відповідачем кредиту в розмірі 3000,00 гривень, право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача. Доказів повернення кредиту за Договором-6 відповідачем не надано, у заявах по суті справи таких тверджень не зазначено. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків у встановлений у договорі строк, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту - 3000 грн. та заборгованості за відсотками 1575,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В той же час, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів в іншій сумі є необґрунтованими й не можуть бути задоволені. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Суд під час розгляду справи безпосередньо дослідив докази у справі. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. Суд зазначає, що при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Обов`язок (тягар) доказування обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Аналогічні висновки робить й Верховний суд, зокрема, у постановах \~від 27.02.2019 у справі № 922/1163/18;\~від 29.08.2018 у справі № 909/105/15;\~від 29.08.2018 у справі № 910/23428/17;\~від 31.01.2018 у справі №910/8763/17. Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (постанова Верховного Суду від 01.07.2021 у справі N 917/549/20). Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19). Судом також враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, що складаються із суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, слід виходити з такого. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Здійснюючи розрахунок судового збору суд приймає до уваги постанову ВС від 27.08.2020 року у справі №188/1815/17. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial