Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальність «Автоплюс К» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, визнання припиненими трудових відносин. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2023 позовні вимоги [PERSON] задоволено. [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~заявою про\~стягнення судових\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу та про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом в рішенні від 22.09.2023 року не вирішено питання про розподіл судових витрат за професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 15\~000 грн., а також просив вирішити питання щодо позовної вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоплюс К» оформити належним чином трудову книжку на ім`я [PERSON] . 11.10.2023 на електронну адресу суду від представника відповідача ТОВ «Автоплюс К» надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідача вважає заяву про ухвалення додаткового рішення такою, що не відповідає критерію розумності, необґрунтованою та є безпідставною, оскільки: - заявлена адвокатом Сопрун В.В., сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. є неспівмірною; вказані адвокатом послуги з попереднього вивчення матеріалів, формування позиції, консультування, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, та вивчення судової практики (2год.) та підготовка та подання позовної заяви (7год. 30 хв.), які зазначені представником позивача окремо, є одним і тим же видом послуг та охоплюються такою послугою як "підготовка та подання позовної заяви", оскільки опрацювання матеріалів, формування позиції, консультування, опрацювання законодавчої бази, вивчення судової практики є етапами підготовки позовної заяви, що є одним із видів адвокатської діяльності відповідно до положень Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Отже, зазначення вказаних етапів підготовки позовної заяви як окремих видів послуг є безпідставним. Крім того, представник відповідача зазначила, що адвокатом необґрунтовано завищено час виконання вказаних послуг, оскільки підготовка та подання позовної заяви, яка не є процесуально складною, типовою, не потребує складних розрахунків і не може становити 7 год. 30 хв., а підготовка відповіді на відзив, яку відповідач не отримував, а тому не може вважатися підготовленою та поданою належним чином 3 год. 30 хв. Крім того, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тобто не потребувала прийняття адвокатом участі у судових засіданнях. Підготовка та подання 2 адвокатських запитів, кожен з яких викладений на 1 аркуші, не може становити 2 години. У зв`язку з вищевикладеним просить суд відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Розглянувши заяву представника позивача та заперечення представника відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви і ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та про задоволення позовної вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоплюс К» оформити належним чином трудову книжку на ім`я [PERSON] . Після ухвалення рішення відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України представником позивача подані документи на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, а саме копію договору про надання правничої допомоги № 654/7 від 19.05.2023 р., копію акта прийняття-передачі наданих послуг від 29.09.2023, копію детального опису наданих послуг від 29.09.2023 р., копію квитанції № 65924452 від 01.06.2023 р., копію адвокатського запиту. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали доказі і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України і воно не може змінити суті основного рішення. Додаткове рішення суду це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання. З позовної заяви вбачається, що позивачем ставилось питання про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоплюс К» оформити належним чином трудову книжку на ім`я [PERSON] . Зі змісту рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2023 р. судом вирішено визнати протиправним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоплюс К» від 03.05.2023 р. № 25 про звільнення [PERSON] з посади директора відокремленого підрозділу ТОВ «Автоплюс К» учбово-виробничого комбінату автошколи «Автоплюс К» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України; визнати припиненими трудові відносини між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоплюс К» з 19.04.2023 р. на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України;стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоплюс К» на користь [PERSON] у відшкодування витрат із сплати судового збору 2147,20 грн. Зважаючи на те, що судом не ухвалено рішення за позовною вимогою про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоплюс К» оформити належним чином трудову книжку на ім`я [PERSON] , суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За змістом статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5) У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постановах від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 зазначив, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial