Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради ( м. Черкаси вул. Б.Вишневецького, 36) про скасування арешту з майна та визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Померлій [PERSON] на праві власності належало 9/40 часток у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд по [ADDRESS] на підставі договору міни від 06.06.1995 року. Також померлій належала частина у праві власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок. Нотаріусом їй видано свідоцтво про право на спадщину на частину земельної ділянки. При оформленні спадкової справи їй стало відомо, що на будинок по [ADDRESS] , Першою Черкаською державною нотаріальною конторою 11.06.2007 року зареєстровано арешт на підставі ухвали Соснівського районного суду б/н від 29.05.1995 року. Боржник зазначено [PERSON] , [PERSON] Соснівський районний суд м. Черкаси листом від 05.05.2003 року повідомив заявницю про те, що згідно алфавітних покажчиків за 1995 рік, в провадженні суду перебувала цивільна справа № 2-1132/95 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод по користуванню земельною ділянкою по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07.08.1995 року позов залишено без розгляду. Згідно даних алфавітних покажчиків за 1996 рік в провадженні суду перебувала цивільна справа № 2-328-96 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 26.03.1996 року провадження у справі закрито. По закінченню термінів зберігання, дані справи знищені, на постійне зберігання залишено оригінали судових рішень. В облікових картках на вказані справи та судових рішень дані про накладення арешту на будинок чи земельну ділянку відсутні. На даний час в провадженні суду відсутні справи щодо [PERSON] 23.05.2023 року приватним нотаріусом Довгань О.Я. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/40 частин домоволодіння з підстав того, що на будинок накладено арешт ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси 29.05.1995 року. Просила зняти арешт з будинку по [ADDRESS] , накладений ухвалою Соснівського районного суду б\\н 29.05.1995 року та визнати за нею право власності на 9/40 частин будинку по [ADDRESS] , що залишився після смерті її матері. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2023 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.09.2023 року позов [PERSON] в частині визнання права власності в порядку спадкування залишено без розгляду. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.09.2023 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Лучинович І.В. заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася. Направила до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність. У вирішенні спору покладалася на розсуд суду. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ст.\~16\~ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть сері [NUMBER] , яка є матір`ю [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Померлій [PERSON] на праві власності належало 9/40 часток у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд по [ADDRESS] на підставі договору міни від 06.06.1995 року. Також померлій належала частина у праві власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері і приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. їй видано свідоцтво про право на спадщину на частину земельної ділянки. При оформленні спадкової справи їй стало відомо, що на будинок по [ADDRESS] , Першою Черкаською державною нотаріальною конторою 11.06.2007 року зареєстровано арешт на підставі ухвали Соснівського районного суду б/н від 29.05.1995 року. Боржник зазначено [PERSON] ,, [PERSON] Соснівський районний суд м. Черкаси листом від 05.05.2003 року повідомив заявницю про те, що згідно алфавітних покажчиків за 1995 рік, в провадженні суду перебувала цивільна справа № 2-1132/95 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод по користуванню земельною ділянкою по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07.08.1995 року позов залишено без розгляду. Згідно даних алфавітних покажчиків за 1996 рік в провадженні суду перебувала цивільна справа № 2-328-96 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 26.03.1996 року провадження у справі закрито. По закінченню термінів зберігання, дані справи знищені, на постійне зберігання залишено оригінали судових рішень. В облікових картках на вказані справи та судових рішень дані про накладення арешту на будинок чи земельну ділянку відсутні. На даний час в провадженні суду відсутні справи щодо [PERSON] 23.05.2023 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/40 частин домоволодіння з підстав того, що на будинок накладено арешт ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси б/н від 29.05.1995 року. Позивач не може реалізувати свої права та інтереси щодо прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] у зв`язку з наявність ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси б\\н від 29.05.1995 року про накладення арешту на будинок по [ADDRESS] ( реєстраційний номер обтяження 5107256). Відповідно до ст. 4,5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12, 13, 81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов`язковою для суду. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з\~ст. 317 ЦК України\~власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Частиною 1\~статті 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закінчення договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що накладення арешту на майно порушує право позивача, як спадкоємця після смерті її матері, внаслідок чого вона позбавлена змоги отримати свідоцтво на прийняття спадщини по закону, тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Постільки позивач є інвалідом 2 групи та звільнена від сплати судового збору, суд вважає судовий збір віднести за рахунок держави.

Outcome: approved