Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 29 037 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також вирішити питання судових витрат, які складаються з: витрат на проведення оцінки розміру матеріального збитку в сумі 3 640 грн. 20 коп., витрат пов`язаних з проведенням мікологічного дослідження в сумі 1 000 грн., а також судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . 06 жовтня 2019 року сталося залиття квартири позивачки, про що складено відповідний акт про наслідки залиття житлового приміщення. Позивачка зазначає, що згідно з актом причиною залиття її квартири є розірваний шланг ХВП на кухні. При затопленні пошкоджено: дитячу кімнату (правий верхній кут біля входу в кімнату, пожовтіла стеля, набухла штукатурка, відклеєні шпалери; коридор (пожовтіла стеля, стіни, відклеєні шпалери); коридор малий (пожовтілі стеля, стіни, відклеєні шпалери); кухня (намоклий лінолеум, відсутність світла, стеля (полущена фарба), відклеєні шпалери; санвузол (патьоки по трубі ГВП, суміжна з ванною стіна набухла, надута фарба); килимове покриття залите та здано в хімчистку. Згідно дефектного акту на відновлення постачання електричної енергії в кухні позивачки від 11 листопада 2019 року, постачання електричної енергії в кухні квартири [ADDRESS] припинилось внаслідок залиття та попадання води, яке сталося 06 жовтня 2019 року. При обстеженні квартири позивачки був присутній батько відповідачки [PERSON] , що підтверджується його підписом в акті про наслідки залиття житлового приміщення, який визнав, що залиття сталося з квартири відповідачки та продемонстрував розірваний шланг ХВП. Відповідно до оцінки розміру матеріального збитку, проведеного на замовлення позивачки, матеріальна шкода з урахуванням фізичного зносу квартири становить 29 037 грн. За результатами огляду квартири позивачки 21 жовтня 2019 року, проведеного за участі батька відповідачки та невідомої особи, було складено акт огляду пошкодженого нерухомого майна, за результатами якого виявлено наступні пошкодження: кімната - 11,2 м2, ремонт 2014 року, оздоблення: стеля - фарбування в/е, стіни - шпалери високоякісні, підлога - паркет. Пошкодження: стеля - плями жовто-бурого кольору, здуття фарби, стіни - відпадання (відшарування) шпалер, жовто-бурі плями у кутку, плями плісняви, зафіксовано вологість стін - 0,7 %, (жовтий індикатор), підлога - жолоблення клепки; коридор - 15,8 м2, оздоблення: фарбування в/е, стіни шпалери з в/е фарбуванням, підлога - паркет. Пошкодження: стеля - жовто-бурі плями, стіни - відшарування шпалер, жовто-бурі плями, відшарування та відпадання основи, вологоміром зафіксовано вологість стін (жовтий індикатор) та замокання стін (червоний індикатор); маленький коридор - відшарування шпалер. кухня - 8,5 м2, оздоблення: стеля в/е фарбування, стіни - кахель, підлога - лінолеум. Пошкодження: стеля - здуття фарби та її відпадання, стіни - тріщина - 0,60 м, підлога - значні плями плісняви, замокання основи та лінолеуму (червоний індикатор), дві плитки відпали за кухонними меблями; коридор - 1,8 м2, оздоблення: стеля - в/е фарбування, стіни - шпалери, підлога - паркет. Пошкодження: стіни - відшарування шпалер, підлога - жолоблення клепок паркету; туалет - 1 м2, оздоблення: стеля в/е фарбування, стіни в/е фарбування та кахель, підлога - кахель. Пошкодження - стіни здуття фарби, тріщина, жовті сліди від потоку води; електрика відсутня у коридорі та кухні. 18 листопада 2019 року батько відповідачки отримав звіт про оцінку розміру матеріального збитку квартири позивачки та повідомив, що у зв`язку з незгодою розміру шкоди, обрахованого на замовлення позивачки, відповідачкою замовлено особистий аудит пошкоджень. Окрім того, після залиття квартири в приміщенні почалась з`являтись пліснява, у зв`язку з чим позивачкою було замовлено проведення мікологічного дослідження, згідно з протоколом якого виявлено гриби, що є активними деструкторами матеріалів, а також можуть викликати алергічні реакції у людей, ураження шкіри, волосся, отруєння. У добровільному порядку відповідачкою було відмовлено відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, у зв`язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду із даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 грудня 2019 року головуючим суддею у справі було визначено [PERSON] 23 березня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у даній цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду міста Києва призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] з посади судді. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 квітня 2021 року головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. 28 квітня 2021 року ухвалою судді прийнято до провадження дану цивільну справу. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року задоволено клопотання представника відповідача про призначення по справі судової будівельно - технічної експертизи. Призначено по справі судову будівельно - технічну експертизу на вирішення якої поставлено наступні питання: -чи дійсно 06 жовтня 2019 року відбувся вихід з ладу шлангу підводу ХВП на кухні квартири [ADDRESS] та що стало його причиною? -Чи є причинно - наслідковий зв`язок між пошкодженням кухні, малого коридору, малої кімнати (дитячої), холу, туалету, ванної кімнати квартири [ADDRESS] та можливим виходом з ладу шланги підводу ХВП на кухні квартири [ADDRESS] ? -Який дійсний розмір шкоди, заподіяної кухні, малого коридору, малої кімнати (дитячої), холу, туалету, ванної кімнати квартири [ADDRESS] внаслідок можливого виходу з ладу шлангу ХВП на кухні квартири [ADDRESS] ? Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 21 квітня 2023 року на адресу суду надійшов висновок експертів від 23 лютого 2023 року за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 15 лютого 2022 року. Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи по суті. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив стягнути з відповідачки матеріальну шкоду в сумі 38814 грн., яка визначена висновком експертів, проведеного на замовлення відповідачки, моральну шкоду в сумі 5000 грн., а також вирішити питання судових витрат. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки факт заподіяння шкоди саме діями відповідачки не доведено. Просив у задоволенні позову відмовити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є головою ЖБК «Київ-9». 06 жовтня 2019 року сталося залиття квартири [ADDRESS] з квартири [ADDRESS] . Для з`ясування причини залиття було створено комісію, в склад якої входили він, слюсар - сантехнік [PERSON] та 2 власники квартир. При дослідженні квартири [ADDRESS] було виявлено розірваний шланг на кухні, а в квартирі [ADDRESS] встановлено об`єм залиття, про що було складено акт та підписано всіма членами комісії. Вислухавши пояснення представників позивачки та відповідачки, допитавши свідка, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 16 липня 2012 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради. Крім того, судом встановлено та не оспорюється сторонами, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суд виходить із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Даний висновок зроблено КЦС ВС у постанові від 13 листопада 2019 року у рамках розгляду цивільної справи 757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Згідно вимог ч. 4ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно приписів ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за № 927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено. Відповідно до Акту про наслідки залиття житлового приміщення від 06 жовтня 2019 року № 1, складеного комісією у складі: голови правління Прокопенка В.М., слюсаря - сантехніка [PERSON] , мешканця квартири [ADDRESS] [PERSON] , потерпілої [PERSON] , 06 жовтня 2019 року сталося залиття квартири [ADDRESS] , в якій виявлено розірваний шланг ХВП на кухні. При затопленні пошкоджено: дитячу кімнату (правий верхній кут біля входу в кімнату, пожовтіла стеля, набухла штукатурка, відклеєні шпалери; коридор (пожовтіла стеля, стіни, відклеєні шпалери); коридор малий (пожовтілі стеля, стіни, відклеєні шпалери); кухня (намоклий лінолеум, відсутність світла, стеля (полущена фарба), відклеєні шпалери; санвузол (патьоки по трубі ГВП, суміжна з ванною стіна набухла, надута фарба); килимове покриття залите та здано в хімчистку. Акт підписано всіма учасниками комісії та власницею квартири [ADDRESS] . Представником від квартири [ADDRESS] виступав [PERSON] , який є батьком відповідачки, що не заперечувалось сторонами. Таким чином, наданий позивачкою акт за формою та змістом відповідає встановленій формі, містить всі необхідні дані та відомості, а саме дату складання, анкетні дані та посади членів комісії, які приймали участь у його складанні, адресу квартири, що зазнала пошкоджень, характер ушкоджень та їх обсяг, адресу квартири, з якої відбулося залиття, вказаний акт не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані стороною відповідачки не спростовані, відтак суд приймає наданий позивачкою акт як належний та допустимий доказ протиправності поведінки відповідачки та її вини у залитті квартири позивачки та заподіяння їй матеріальної шкоди, Суд вважає, що складення акту без участі відповідачки та без її підпису не спростовують вини у залитті квартири позивачки та не може бути підставою для звільнення відповідачки від відповідальності. При цьому, слід зазначити, що акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання про доведеність того факту, що залиття квартири за адресою [ADDRESS] , сталося з вини власниці квартири [ADDRESS] , а саме [PERSON] . Позивачка вказує на те, що внаслідок залиття квартири їй було заподіяно майнову шкоду в розмірі 29 037 грн. Так, позивачкою в обґрунтування розміру заподіяної шкоди до матеріалів справи було додано Звіт про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] , відповідно до якого розмір матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу становить 29 037 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом приймаються зазначений вище Звіт на підтвердження розміру заподіяної матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири позивачки в розмірі 29 037 грн. Згідно приписів ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, при розгляді справи було задоволено клопотання сторони відповідачки та призначено судову будівельно - технічну експертизу, у зв`язку з непогодженням заподіяння шкоди саме відповідачкою та розміру матеріального збитку, обрахованого експертом на замовлення позивачки. Згідно з висновком експертів № 27622/22-43/27623/22-31 від 23 березня 2023 року, складеним за результатами проведеної судової будівельно - технічної експертизи: 1. Встановити чи дійсно 06 жовтня 2019 року відбувся вихід з ладу шлангу підводу ХВП на кухні квартири [ADDRESS] , згідно даних візуально -інструментального обстеження не вбачається можливим, в зв`язку з відсутністю пошкоджень санітарно - технічних систем та витоків рідини в квартирі [ADDRESS] на час проведення обстеження. Згідно документальних даних, що містяться в матеріалах цивільної справи №758/15998/19, саме Акту № 01 від 07 жовтня 2019 року про наслідки залиття житлового приміщення, що складений ЖБК «Київ 9», 06 жовтня 2019 року мав місце вихід з ладу шлангу підводу ХВП на кухні квартири [ADDRESS] . 2. Встановити чи є причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженням кухні, малого коридору, малої кімнати (дитячої), холу, туалету, ванної кімнати квартири [ADDRESS] та можливим виходом з ладу шлангу підводу ХВП на кухні квартири [ADDRESS] , згідно даних візуально-інструментального обстеження не вбачається можливим, в зв`язку з відсутністю пошкоджень санітарно - технічних систем та витоків рідини в квартирі [ADDRESS] . Згідно документальних даних, що містяться в матеріалах цивільної справи №758/15998/19, а саме Акту № 01 від 07 жовтня 2019 року про наслідки залиття житлового приміщення, що складений ЖБК «Київ 9» причиною залиття квартири [ADDRESS] , яке сталося 06 жовтня 2019 року, є вихід з ладу шлангу підводу ХВП на кухні квартири [ADDRESS] . 3. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) для усунення пошкоджень від залиття квартири [ADDRESS] , внаслідок можливого виходу з ладу шлангу підводу ХВП на кухні квартири [ADDRESS] згідно даних візуально - інструментального обстеження та наданих матеріалів, станом на час проведення дослідження, становить 38814 грн. За результатами трасологічного дослідження шлангу ХВП не виявлено порушення його цілісності, в тому числі порушення цілісності металевого обплетення шлангу - отвори чи здуття шлангу, а також не виявлено сліди механічних пошкоджень штуцера та гайки - тріщини чи деформацію, та порушення конфігурації чи деформацію різьби штуцера та гайки, тобто не виявлені суттєві механічні пошкодження (дефекти), які б свідчили про вихід з ладу шлангу ХВП, Однак, суд критично відноситься до даного висновку, оскільки експертне визначення причини аварії проведено після спливу більш ніж 2 років з моменту залиття квартири позивачки, та ґрунтується на припущеннях та дослідженні Акту. Також, вказаний висновок не підтверджується іншими доказами, що містяться у справі, зокрема, свідок [PERSON] під час допиту в суді чітко зазначив, що в день залиття квартири позивачки було виявлено пошкоджений шланг ХВП в квартирі відповідачки. Крім того, аналогічна причина залиття квартири позивачки зазначена в Акті про наслідки залиття житлового приміщення від 06 жовтня 2019 року № 1. Крім того, суд критично ставиться до даного висновку експертів, оскільки вказаний висновок складений без безпосереднього огляду квартири позивачки, а лише на підставі наданих матеріалів цивільної справи та дослідження Акту про наслідки залиття житлового приміщення від 06 жовтня 2019 року № 1. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року №572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачем підтверджено факт заподіяння їй майнової шкоди саме у розмірі 29 037 грн. В той же час, суд вважає за необхідним констатувати, що відповідачкою не було спростовано її вини у залитті квартири, власником якої є позивачка, суд критично відноситься до наданих відповідачем доказів, з підстав, викладених вище. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка також просила відшкодувати їй моральну шкоду, яку вона оцінює у 5000 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» підставами задоволення судом позову про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди є наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У п. 9 постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням того, що при розгляді справи стороною позивачки не доведено завдання їй моральної шкоди внаслідок залиття квартири, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в даній частині. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що сукупністю всіх зібраних доказів позивачкою доведено наявність та розмір завданої їй матеріальної шкоди в розмірі 29 037 грн. в результаті залиття належної їй на праві власності квартири, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Із урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідачки в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в розмірі 29 037 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при зверненні до суду позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., у відповідності до ст. 141 ЦПК України, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача . На підставі викладеного,

Outcome: partial