Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Слобожанської селищної ради, третя особа приватний нотаріус\~Дніпровського районного\~нотаріального округу\~Юрченко Лариса\~Леонідівна про надання додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] 13.11.2012 року був складений заповіт на ім`я позивача, про існування якого він не знав. 03.08.2022 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Лариси Леонідівни. При цьому приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. На підставі вищенаведеного, позивач звернувся до суду і просить визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Дана справа перебувала в провадженні судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М. На підставі розпорядження керівника апарату Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2023 року з причини відсторонення від здійснення правосуддя судді Новік Л.М., проведено повторний автоматизований розподіл справи №175/2227/22 (провадження 2/175/653/22). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023 року справу №175/2227/22 передано у провадження судді Журавель Т.С. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.03.2023 року справу прийнято до провадження. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2023 року замінено первісного відповідача Слобожанську селищну раду на належного відповідача [PERSON] . У підготовче засідання учасники справи не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляду справи без їх участі. Також від відповідача через канцелярію суду надійшла заява про визнання позову. Відповідно до положень ч. ч. 3,4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, суд вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на землю серії І-ДП №039069 від 20.12.2000 року, на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Степнянської сільської ради народних депутатів від 03.12.1999 року, [PERSON] передалася у приватну власність земельна ділянка площею 2,68 га, яка розташована на території Степнянської сільської ради, кадастровий номер 1221487000:01:045:0051, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно договору оренди землі від 01.11.2012 року, [PERSON] надав, а землекористувач Приватне підприємство «Перемога АВК» отримало в строкове платне користування земельну ділянку площею 2,68 га для сільськогосподарських потреб, яка знаходиться на території Степнянської сільської ради, кадастровий номер 1221487000:01:045:0051, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Метою надання в користування земельної ділянки є виробництво землекористувачем сільськогосподарської продукці. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що земельна ділянка, площею 2,68 га, кадастровий номер 1221487000:01:045:0051, передана у користування Приватному підприємству «Перемога АВК» у користування для сільськогосподарських потреб строком на 49 років на підставі договору оренди землі від 01.11.2012 року. Згідно копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рябих В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2077 від 13.11.2012 року, [PERSON] на випадок його смерті заповідає належну йому земельну ділянку загальною площею 2,68 га, розташовану за межами населеного пункту на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 1221487000:01:045:0051 - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дінпро) від 15.07.2022 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що зроблено актовий запис №87. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 03.08.2022 року, відкрилася спадкова справа після смерті [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, виданої приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Ларисою Леонідівною від 03.08.2022 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено, у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Згідно довідки центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради від 28.07.2022 року №1814, [PERSON] , не був заресстрований разом з померлим на день його смерті, тобто фактично спадщину не прииняв. За адресою: [ADDRESS] , разом зі спадкодавцем була зареєстрована [PERSON] . Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України,\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1272 ЦК України, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 133/1880/18 (провадження № 61-12000св19) від 20 листопада 2019 року у справі № 209/1795/18 (провадження № 61-14842св19), від 21 листопада 2019 року у справі № 626/2055/18 (провадження № 61-17906св19). В обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на те, що в липні 2022 року представник ПП «Перемога АВК» повідомив [PERSON] , що під час моніторингу архіву договорів оренди землі було виявлено, що в архіві міститься оригінал заповіту [PERSON] від 13.11.2012 року на ім`я [PERSON] . Про існування заповіту та смерть спадкодавця позивач не знав, оскільки разом з ним не проживав. Таким чином необізнаність спадкоємця про наявність заповіту суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованими та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved