Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) в особі представника адвоката Богданчук О.В., звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Макарівської селищної ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що 22.08.2012 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, в якому у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Макарівського районного суду Київської області №370/537/19 від 30.05.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо один від одного. Відповідачка разом з донькою [PERSON] проживає в с. Андріївка. Позивач проживає в [ADDRESS] разом зі своїми батьками, а з червня 2022 року разом з ними проживає і його син [PERSON] . В будинку є всі необхідні умови для проживання та навчання дитини, затишні та комфортні умови, в сім`ї панує взаєморозуміння та повага. Окрім того, позивач приймає участь у вихованні та метеріальному забезпеченні доньки [PERSON] , яка проживає разом з матір`ю. Так, на вихідні дні батько постійно забирає доньку до себе в с. Королівка, де вона проводить час разом із братом. Оскільки батьки проживають окремо один від одного, син [PERSON] проживає з батьком і не бажає проживати разом з матір`ю, та син постійно хвилюється про те, що мати забере його до себе в с. Андріївка, де окрім того відсутні належні умови для проживання дитини, позивач просить суд визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Також позивач зазначив, що не має наміру перешкоджати матері в здійсненні її прав та обов`язків відносно сина. Ухвалою судді Макарівського районного суду Київської області Тандира О.В. від 18.04.2023 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.05.2023 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України, а третій особі - строк для подання письмових пояснень. Ухвалою судді Макарівського районного суду Київської області Тандира О.В. від 03.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 31.05.2023 року (яке неодноразово відкладалось), а також зобов`язано Службу у справах дітей Макарівської селищної ради у порядку ч. 5 ст. 19 СК України надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. На підставі Розпорядження керівника апарату суду №373 від 02.06.2023 року та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2023 року дану справу передано на розгляд судді Макарівського районного суду Косенко А.В. В судове засідання 12.10.2023 року учасники справи не прибули. Згідно поданої письмової заяви представником позивача, адвокатом Богданчук О.В., остання просила слухати справу у її та позивача відсутності, а позовні вимоги задовольнити. Згідно поданого письмового клопотання відповідачкою [PERSON] , остання просила слухати справу за її відсутності, зазначила, що проти позовних вимог не заперечує та визнає їх у повному обсязі. Згідно поданого 10.10.2023 року Службою у справах дітей Макарівської селищної ради листа, остання просила розглядати справу у відсутності її представника, позовні вимоги просила задовольнити. Також на виконання вимог ухвали суду від 03.05.2023 року надала письмовий висновок щодо розв`язання спору та рішення виконкому№122 від 14.06.2023 року про його затвердження. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Макарівського районного суду Київської області №370/537/19 від 30.05.2019 року (а.с.11-12), яке набрало законної сили 01.07.2019 року, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , зареєстрований 22.08.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №87. За час перебування сторін у шлюбі у них народились діти: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 31.10.2012 року, а.с.9), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.10.2014 року, а.с.10). Згідно довідки про склад сім`ї №10-90, виданої 03.04.2023 року Макарівською селищною радою (а.с.13), [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] ; до складу його сім`ї входять: [PERSON] (уповноважений власник) - мати; [PERSON] - батько; [PERSON] , [INFO] , - син (постійно проживає з червня 2022 року по теперішній час); [PERSON] , [INFO] , - донька (проживає з травня 2019 року в [ADDRESS] ). Власником вказаного вище будинку є мати позивача [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №175592475 від 30.07.2019 року (а.с.15). Відповідно Акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 10.04.2023 року за адресою: [ADDRESS] , складеного заступником начальника ССД Макарівської селищної ради Герасименко Л.М. та головним спеціалістом [PERSON] (а.с.14), а також відповідно до Акту обстеження матеріально - побутових умов проживання сім`ї або домогосподарства, складеного 03.04.2023 року у присутності старости Королівського старостинського округу Бутрименко О.Г. та фахівця із соціальної роботи [PERSON] (а.с.19), проведеного за вказаною вище адресою: умови проживання в будинку задовільні, в будинку є газове опалення та пічне, є водопостачання та водовідведення, санвузол, кухня, веранда, три кімнати, всі необхідні меблі та побутова техніка, в будинку чисто. Для виховання та розвитку дитини є всі належні умови: окрема кімната, ліжко для сну, стіл для навчання, шафа, планшет, ноутбук, телефон, велосипед та ін., дитина забезпечене всім необхідним одягом. В сім`ї панує взаєморозуміння та повага. Дочка [PERSON] , [INFO] , хоча і зареєстрована за даною адресою, проте проживає разом з мамою в с. Андріївка. На вихідні дні та канікули [PERSON] приїздить до тата в с. Королівка. Батько піклується про здоров`я та розвиток дітей. Дитина, [PERSON] , [INFO] , навчається в 5 класі Королівського ліцею. [PERSON] проживає з батьком, [PERSON] , бабусею та дідусем і перебуває під постійним наглядом рідних. З початку повномасштабного вторгнення рф в Україну навчання в ліцеї дистанційне. [PERSON] регулярно відвідує онлайн заняття і не пропускає уроки без поважних причин. Під час онлайн уроків поряд з учнем постійно знаходиться хтось із дорослих. Під час воєнного стану дитина приходить до ліцею на консультації, чи за інших потреб в супроводі дорослих. В процесі навчання виявляє ініціативу, поводиться етично, веселий, комунікабельний, має друзів, з повагою ставиться до старших та вчителів. Наведе підтверджується довідкою №04 від 04.04.20203 року Королівського ліцею Макарівської селищної ради (а.с.17) та характеристикою учня (а.с.18). Як вбачається з характеристики №10-92, виданої 03.04.2023 року старостою Королівського старостинського округу Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області відносно [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.16): [PERSON] в 2011 році закінчив Відокремлений підрозділ НУБіГІ «Немішаївський агротехнічний коледж» за спеціальністю агрономія. Одружений повторно, від першого шлюбу має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , - син, проживає разом з батьком з червня 2022 року, навчається в 5 класі Королівського ліцею; [PERSON] , [INFO] , - донька, проживає з матір`ю в с. Андріївна, навчається в 3 класі Андріївського ліцею. [PERSON] громадського спокою не порушує, характер спокійний, уникає конфліктних ситуацій, тактовний, чемний та доброзичливий, за період проживання на території округу зарекомендував себе як зразковий громадянин, що підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так і в спілкуванні з сусідами. Приймає активну участь у громадському житті села. Компрометуючих письмових матеріалів відповідно [PERSON] не надходило. Письмових скарг та заяв від жителів села Королівка відносно [PERSON] не зареєстровано. Окрім того, судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області №122 від 14.06.2023 року затверджено Висновок органу опіки та піклування Макарівської селищної ради про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.53, 54). Як встановлено у вказаному Висновку органу опіки та піклування (а.с.54), [PERSON] належним чином займається навчанням та вихованням сина [PERSON] , який проживає разом з ним. Під час бесіди з самою дитиною з`ясовано, що дитина хоче надалі проживати разом батьком. З мамою та сестрою [PERSON] спілкується, а батько не чинить перешкод у цьому спілкуванні. Мати дитини, [PERSON] , не заперечує щоб її син [PERSON] проживав разом з батьком. Вирішуючи вимоги за даним позовом суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 та 2 статті 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, та враховуючи інтереси дитини, яка виявила бажання проживати разом з батьком, а також те, що позивач не чинить жодних перешкод у спілкуванні матері з сином, суд приходить до переконання про можливість визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. (а.с.1), слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved