Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

У липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 07.02.2022 між [PERSON] та Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» було укладено кредитний договір №1002087679501 на суму 100000 грн., які було видано відповдіачу згідно платіжної інструкції. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим станом на 18.06.2023 утворилася заборгованість на загальну суму 136421 грн. 50 коп., яка складається з -заборгованості за кредитом в розмірі 100000 грн., заборгованості за процентами 13,50 грн., заборгованість за комісією 36408 грн. Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь\~Акціонерного товариства «ПУМБ»\~заборгованість за кредитним договором від 07.02.2022, яка виникла станом на 18.06.2023 в розмірі 136421,50 грн., а також судові витрати. Ухвалою суду від 03 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду надано заяву щодо розгляду справи за відсутності представника позивача, просив задовльнити позов з підстав викладених у ньому, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19\~сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17\~, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 07.02.2022 між [PERSON] та Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» було укладено кредитний договір №1002087679501 на суму 100000 грн. Умови кредитного договору відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим, згідно розрахунку позивача, станом на 18 червня 2023 року він має заборгованість перед позивачем у розмірі 136421 грн. 50 коп., яка складається з - заборгованості за кредитом в розмірі 100000 грн., заборгованості за процентами 13,50 грн., заборгованість за комісією 36408 грн. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. За вимогами статей 527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України\~передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідач суму заборгованості належними та допустимими доказами не спростував. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за наданим кредитним договором у розмірі 136421 грн. 50 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з урахуванням результату розгляду справи з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved