Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 18 жовтня 2013 року, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2022 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного подружнього життя у сторін народилось троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на сьогоднішній день проживають разом з матір`ю та фактично знаходиться на її утриманні. Крім того, вказує, що відповідач в добровільному порядку регулярної матеріальної допомоги на утримання спільних дітей не надає. З врахуванням вище викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі по 3000 (три тисячі) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду\~від 14\~серпня 2023\~року відкрито\~спрощене позовне\~провадження у\~справі. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач до початку судового засідання подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, вказує, що готовий сплачувати аліменти в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень на кожну дитину. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2022 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 10а, 26-27). Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-5). Судом встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні малолітніх дітей, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дітям, які знаходяться на утриманні та вихованні матері. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Із матеріалів справи, судом встановлено, що згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 345253 від 11.10.2023 року, приєднаної до матеріалів справи, відповідач є інвалідом ІІІ групи та зазначається, що йому протипоказана робота з фізичним перенавантаженням (а.с. 29). Однак, на думку суду, дана обставина не звільняє відповідача від обов`язку утримувати своїх трьох неповнолітніх дітей. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати спільних дітей покладається рівною мірою на матір і батька. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який з 1 січня 2023 року для\~дітей віком до 6\~років становить\~-\~2272\~гривні,\~а для\~дітей віком від 6 до 18 років становить - 2833 гривні. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття. Доводи позивача щодо наявності у неї витрат на утримання дітей в розмірі 9000 грн. в місяць на трьох дітей, не підтверджені належними і допустимими доказами. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до часткового задоволення. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial