Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши заінтересованою особою: Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області, в якій посилалася на те, що вона народилась [INFO] в с. Мотижин, Макарівського району Київської області. Її мати - [PERSON] , померла в 1995 році, батько - [PERSON] , помер в 1980 році. Вона, навчалась в школі с. Мотижин (скільки класів закінчила не пам`ятає), весь час проживає в с. Мотижин за адресою: [ADDRESS] . 28.12.1968 року була документована паспортом громадянина СРСР в Макарівському райвідділі поліції. Після цього паспорт не обмінювала а ні на паспорт зразка 1974 року, а ні на паспорт громадянина України. Весь час проживає за паспортом 1968 року. В 1989 році працювала в дитячому садочку №155 м. Києва, потім все життя доглядала за родичами в с. Мотижин, у яких була інвалідність, не працювала. Одруженою не була, дітей не має. Неодноразово зверталась до підрозділів міграційної служби, але вони вказували на недостатність документів для оформлення паспорта громадянина України. При черговому зверненні було вказано на необхідність встановити особу в судовому порядку. В вересні 2022 року було подано заяву до суду про встановлення особи. 20.02.2023 року рішенням Макарівського районного суду Київської області було встановлено особу [PERSON] . Проте наявність вказаного рішення суду не дає підстави для отримання паспорта громадянина України. Встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року та встановлення факту перебування у громадянстві СРСР заявниці необхідне для подальшого звернення до Державної міграційної служби України з заявою про встановлення належності до громадянства України та подальшого документування паспортом громадянина України. Заявник просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Мотижин, Макарівського району Київської області станом на 24.08.1991 рік перебувала у громадянстві СРСР та постійного проживала на території України. Ухвалою суду від 22.08.2023 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 27.09.2023 року. Ухвалою суду від 27.09.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.10.2023 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала з посиланням на обставини, які викладені в заяві та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення, які просив врахувати під час прийняття рішення у справі. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що заявниця є його рідною тіткою, вона постійно проживає у с. Мотижин з народження, нікуди не ніколи не виїжджала. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що заявниця є його рідною тіткою, проживає у с. Мотижин, з народження, як станом на серпень 1991 року так і по теперішній час, ніколи нікуди не виїжджала. Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.02.1967 року встановлено, що [INFO] в селі Мотижин Макарівського району Київської області народилася [PERSON] (а.с. 8). 28.12.1968 року на ім`я [PERSON] Макарівським райвідділом міліції Київської обл. виданий паспорт серії [NUMBER] , встановленого зразка часів УРСР, на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9-11). З копії довідки №126 від 01.07.2022 року Макарівської селищної ради встановлено, що [PERSON] , [INFO] дійсно проживає і зареєстрована з дня народження по даний час в [ADDRESS] (а.с. 12). З копії Виписки з погосподарської книги села Мотижин Бучанського району Київської області №125 від 01.07.2022 року встановлено, що в погосподарській книзі села Мотижин Бучанського району Київської області за №1 за 2021-2025 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 0083-01, зроблено запис про те, що власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , 1946 р.н., в якому остання зареєстрована та проживає (а.с. 13). Рішенням Макарівського\~районного суду\~Київської області\~від 20.02.2023\~року у\~справі №\~370/1321/22,\~яке набрало\~законної сили\~23.03.2023\~року,\~встановлено особу - [PERSON] , громадянка України, яка народилася [INFO] в с. Мотижин Макарівського р-ну Київської обл. згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.02.1967 року та проживає за адресою [ADDRESS] , для отримання паспорта громадянки України (а.с. 14-17). З листа Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області №8010.14-20881/80.3-23 від 14.06.2023 року встановлено, що за даними картотек заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року та заяв про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року, які передані територіальними органами ДМС України на централізоване зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, заяву про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року та заяву про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року на ім`я [PERSON] , [INFO] - не виявлено. На централізованому зберіганні в ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області знаходиться паперова картотека заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року та заяв про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року. Будь-яка інша документація щодо оформлення і видачі паспортів та паспортів за попередні роки до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області не передавалася (а.с. 19). З листа №16.14-35/96 від 24.07.2023 року Макарівської селищної ради встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає в [ADDRESS] . Даних щодо реєстрації місця проживання [PERSON] за вказаною адресою в Мотижинському старостинському окрузі відсутні (а.с. 20). Листом Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області №8010.4.1-26700/80.3-23 від 25.07.2023 року було рекомендовано надати [PERSON] судове рішення про встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 рік. та рекомендовано встановити факт перебування [PERSON] у громадянстві колишнього СРСР в судовому порядку (оскільки ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області не може ані підтвердити, ані спростувати факт оформлення на ім`я [PERSON] паспорта громадянина колишнього СРСР у зв`язку зі знищенням відповідних архівних матеріалів та документів (а.с. 23-24). Вирішуючи вимоги за даною заявою, суд керується також наступним. Ч. 1 ст. 29 ЦК України, передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення факту. Проте, наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 4 Конституції України - в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття та припинення громадянства України визначаються законом. Відповідно до пункту 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року. У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. В силу положень Закону України «Про громадянство України», Указу Президента України від 27.03.2001 року «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», рішенням суду може підтверджуватись факт проживання особи на території України в певний час. Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року встановлено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. При цьому, поняття постійного (безперервного) проживання на території України визначено статтею 1 Закону України «Про громадянство України», якою безперервним (постійним) проживанням в Україні визнається проживання на території України особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) дійсно постійно проживала на території України в с. Мотижин, а тому наявні підстави для задоволення заяви в порядку, передбаченому ст.ст. 315-319 ЦПК України, окрім вимоги про встановлення належності заявника до громадянства колишнього СРСР, яка задоволенню не підлягає, оскільки у разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Відтак, порядком визначено уповноважений орган та документ, який засвідчує перебування в громадянстві колишнього СРСР станом на 24 серпня 1991 року. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести даний факт і зазначені обставини перешкоджають подальшій реалізації її прав у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, беручи до уваги покази свідків, пояснення заінтересованої особи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ч.\~7\~ст.\~294\~ЦПК України\~при ухваленні\~судом рішення\~в порядку\~окремого провадження\~судові витрати\~не відшкодовуються,\~якщо інше\~не встановлено\~Законом.

Outcome: approved