Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

08 вересня 2023 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача аліменти на його користь на період його навчання в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до закінчення навчання. Свої вимоги мотивував тим, що він є студентом Територіального відокремленого структурного підрозділу «Чернігівський інститут інформації, бізнесу і права» ЗВО «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» з 01.09.2022 року, строк закінчення навчання - 30.06.2026 року, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, але добровільно цього не робить. Ухвалою суду від 11.09.2023 року провадження у даній справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 27 вересня 2023 року до суду представником відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву, у відповідності до якої представник відповідача заперечує проти позову, просить задовольнити його частково, стягувати з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/10 частини усіх видів його заробітку, оскільки [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей, отримує заробітну плату в розмірі 6198,50 грн, його дружина не працює та отримує лише соціальні виплати, тому він не має матеріальної можливості сплачувати на користь позивача частину заробітку. Крім того, позивачем не надано доказів, що його матір перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має змоги надавати матеріальну допомогу позивачеві. 05.10.2023 року [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, відповідно до якої наполягав на задоволенні своїх позовних вимог, вказуючи, що його мати отримує мінімальну заробітну плату, несла значні додаткові витрати у зв`язку з його вступом до навчального закладу, відповідач відмовився надавати матеріальну допомогу, в тому числі розділити навпіл оплату на навчання, що значно перевищує розмір заробітної плати його матері. Крім того, мати забезпечує його харчуванням, одягом, сплачує комунальні послуги. Відповідач працевлаштований, отримує стабільний грошовий дохід, дружина відповідача лише за лютий-червень отримала дохід в сукупному розмірі 52763,86 грн, тому вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі частини заробітку, що не ставить його у скрутне матеріальне становище. 11.10.2023 до суду надійшло заперечення на позов, відповідно до якого представник позивача [PERSON] просив стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/10 частини заробітку відповідача, наполягаючи на тому, що останній не має матеріальної можливості сплачувати частину заробітку, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, його дружина не працює у зв`язку із віком дітей 3 роки та 7 місяців, рухомого та нерухомого майна не мають, малолітні діти проживають разом з батьками та знаходяться на їх утриманні. З поданих позивачем документів неможливо встановити, чи це єдиний дохід у позивача. Розмір аліментів, який просить позивач, явно завищений, відповідач не відмовляється сплачувати аліменти на період навчання сина. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.07.2005 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). На час розгляду справи [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання Чернігівського інституту інформації, бізнесу і права ЗВО «МНТУ імені академіка Юрія Бугая». Навчання на контрактній основі, стипендія не нараховується. Початок навчання - 01.09.2022 року, закінчення навчання - 30.06.2026 року (а.с.13). Згідно копії квитанції від 03 жовтня 2022 року, [PERSON] сплатила за навчання [PERSON] 9000 грн, згідно квитанції від 09 січня 2023 року, [PERSON] сплатила за навчання [PERSON] 9500 грн )а.с.14). Згідно довідки про доходи [PERSON] , остання працює прибиральником службових приміщень Чернігівського апеляційного суду та за останні 6 місяців отримала дохід з урахуванням податку з доходу фізичних осіб у розмірі 56229,24 грн, з яких податок - 10121,26 грн. Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У відповідності до довідки № 426 від 21.09.2023 року, виданої виконкомом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS] , разом з ним проживають діти : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та мати дітей - [PERSON] .. Згідно довідки селянського (фермерського) господарства «РОСА» від 18.09.2023 року, [PERSON] працює трактористом-машиністом та за останні шість місяців має дохід в розмірі 46200 грн, з яких отримав 31663,99 грн. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Як встановлено з досліджених в судовому засіданні документів позивач навчається на денній формі навчання за контрактом, а отже потребує матеріальної допомоги. Відповідач має на утриманні двої малолітніх дітей, мати дітей перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує соціальні виплати, [PERSON] працює та отримує заробітну плату щомісяця 7700 грн. Отже, встановлено, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу. Мати [PERSON] працює та отримує дохід, який за серпень склав 8 498,40 грн. При визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує матеріальний стан позивача, що навчається та потребує матеріальної допомоги, матеріальний стан відповідача, що працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, можливість [PERSON] отримувати матеріальну допомогу від матері, яка працює та отримує заробітну плату, та вважає, що стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/6 частини всіх доходів, що з урахуванням заробітної плати відповідача за вирахуванням податків буде становити приблизно 1033 грн. Аліменти підлягають стягненню з часу подання позивачем заяви і до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2026 року. Стягнення аліментів в розмірі 1/10 частини, як про це просить відповідач, з урахуванням доходу, який він отримує, не буде відповідати належному матеріальному забезпеченню сина, який навчається та несе значні витрати у зв`язку з навчанням. З урахуванням наданих суду квитанцій [PERSON] не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про стягнення понесених додаткових витрат на навчання сина на підставі ст.185 СК України. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В іншій частині задоволенню не підлягають. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial