Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Ладанської селищної ради про визнання поновленим договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди. Свої позовні\~вимоги мотивує\~тим,\~що 22.05.2015\~між Івковецькою\~сільською радою\~(орендодавець)\~в особі\~сільського голови\~Черепа М.П.\~та [PERSON] \~(орендар)\~укладено та\~підписано договір\~оренди землі.\~Згідно якого\~орендодавець на\~підставі рішення\~від 15.04.2015\~надав позивачу\~у строкове\~платне користування\~земельну ділянку\~площею 22,2210\~га за\~адресою с.\~Голубівка,\~Прилуцький район,\~Чернігівська область,\~кадастровий номер\~ 7424183703:02:000:0271\~строком на\~5\~років.\~12.10.2015\~вказаний договір\~було зареєстровано\~у Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~реєстраційною службою\~Прилуцького міськрайонного\~управління юстиції\~Чернігівської області.\~Згідно із\~п.8\~зазначеного договору\~після закінчення\~строку договору\~орендар має\~право на\~переважне поновлення\~його на\~новий строк.\~ [PERSON] \~належним чином\~виконує умови\~договору та\~після закінчення\~строку дії\~договору продовжує\~на день\~подачі позову\~використовувати вище\~зазначену земельну\~ділянку та\~вчасно виплачує\~орендодавцю орендну\~плату.\~Станом на\~20.02.2023\~заборгованість по\~орендній платі\~-\~відсутня.\~Позивач добросовісно\~виконує свої\~обов`язки за\~вказаним договором\~оренди землі.\~Орендодавець не\~надсилав позивачу\~листів,\~зокрема і\~таких,\~які б\~містили заперечення\~щодо поновлення\~дії договору,\~що могло\~мати місце\~в будь-який\~час (як\~в будь-який\~момент до\~закінчення дії\~договору,\~так і\~впродовж до\~дати подання\~позову після\~закінчення дії\~договору).\~Крім того,\~за 2020,\~2021,\~2022\~роки відповідач\~отримував орендну\~плату від\~ [PERSON] \~за користування\~земельною ділянкою,\~що свідчить\~про те,\~що відповідач\~не заперечує\~проти дії\~договору оренди. Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером 7424183703:02:000:0271 після закінчення строку договору оренди і сплачувати вчасно та в повному обсязі орендну плату, та з 12.10.2020 відсутні будь які листи-повідомлення відповідача про заперечення у поновленні договору оренди землі. Отже, позивачем як орендарем виконано дії, передбачені ст.33 Закону України «Про оренду землі» в редакції до 16.07.2020, при цьому, він продовжує обробляти та засівати орендовану земельну ділянку, проте додаткова угода про поновлення договору оренди землі від 22.05.2015 станом на день подачі позову не підписана, у зв`язку з чим і подано даний позов у якому просить визнати поновленим до 22.05.2025 договір оренди землі, укладений 22.05.2015 між Івковецькою сільською радою в особі сільського голови Черепа М.П. та [PERSON] , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.10.2015, номер запису про інше речове право: 11562295, за умовами якого в оренду надано земельну ділянку площею 22,2210 га, кадастровий номер 7424183703:02:000:0271, цільове призначення: для ведення фермерського господарства, яка розташована на території с. Голубівка Прилуцького району Чернігівської області. А також, визнати укладеною між Ладанською селищною радою та [PERSON] додаткову угоду про поновлення договору оренди землі укладеного 22.05.2015. Крім того, просить сплачений судовий збір з відповідача не стягувати. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке було відкладено до 18 травня 2023 року. 18 травня 2023 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду закрито підготовче провадження та призначено справу за позовною заявою [PERSON] до Ладанської селищної ради про визнання поновленим договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди, до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, яке відкладено до 19 жовтня 2023 року. Позивач у судове засідання не з`явився, проте подав через канцелярію суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, справу просить слухати у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, проте надіслав через електронний суд заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про часткову обґрунтованість заявлених вимог і можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до\~ч.1\~ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення та інші. Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є: договори та інші правочини. Судом установлено, що 22.05.2015 між Івковецькою сільською радою, в особі сільського голови Черепа Миколи Петровича, який діяв на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та [PERSON] укладено та підписано договір оренди землі. Згідно якого орендодавець на підставі рішення від 15.04.2015 надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 22,2210 га, яка знаходиться в с.Голубівка, кадастровий номер: 7424183703:02:000:0271 строком на 5 років (а.с.6-9). Невід`ємними частинами договору є: схема розміщення земельної ділянки, план земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки та акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с.11-12, зворот). 12.10.2015 реєстраційною службою Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області вказаний договір було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідною копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.10, зворот). Згідно п.8 зазначеного договору оренди землі від 22.05.2015 такий укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має право на переважне поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Рішенням Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 26.02.2020 за №02 «Про добровільне об`єднання територіальних громад» на позачерговій сорок четвертій сесії сьомого скликання вирішила об`єднатися територіальній громаді селища міського типу Ладан і села Подище Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області з територіальної громадою сіл Івківці та Голубівка Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області та з територіальною громадою сіл Красляни, Рибці та Лиски Краслянської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області у Ладанську селищну об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром у селищі міського типу Ладан (а.с. 22). Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб дата запису про державну реєстрацію припинення Івковецької сільської ради 10 вересня 2021 року (а.с.19), таким чином, правонаступником орендодавця Івковецької сільської ради є Ладанська селищна рада. Згідно ч.1 ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до\~ст.3\~Закону України\~«Про оренду\~землі» встановлено,\~що об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Згідно абз.2\~ст.4\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Відповідно до ст.5 Закону України «Про оренду землі», орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Згідно ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції 13.02.2020 чинній на момент припинення договору) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі» орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про оренду землі» до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Відповідно до ч.4 ст.33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Відповідно до ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Відповідно до ч.7 ст.33 Закону України «Про оренду землі» керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Відповідно до ч.8 ст.33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Судом установлено, що позивач належним чином виконує умови договору та після закінчення строку дії договору 22.05.2020 продовжує на день подачі позову (24.02.2023) використовувати земельну ділянку з кадастровим номером 7424183703:02:000:0271 у своїй господарській діяльності та вчасно виплачує орендодавцю орендну плату, в тому числі за 2020-2022 роки. Дані обставини підтверджуються відповідними копіями податкових повідомлень-рішень та копіями квитанцій про сплату орендної плати за користування вищевказаною земельною ділянкою (а.с.13-18). Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Чернігівській області Державної податкової служби України вбачається, що [PERSON] 26.10.2021 сплачено орендну плату з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 32\~928,30 грн. за земельну ділянку площею 22,221 га з кадастровим номером 74241870302:00:000:0271, яка знаходиться на території с. Голубівка, Прилуцького району. Станом на 01.12.2021 заборгованість відсутня (а.с.20). Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Чернігівській області Державної податкової служби України вбачається, що [PERSON] сплачено орендну плату з фізичних осіб за 2022 рік в сумі 32\~928,30 грн. за земельну ділянку площею 22,221 га з кадастровим номером 74241870302:00:000:0271, яка знаходиться на території с. Голубівка Ладанської територіальної громади Прилуцького району Чернігівської області. Станом на 20.02.2023 заборгованість по орендній платі з фізичних осіб відсутня (а.с.21). Отже, з матеріалів справи встановлено, що орендар добросовісно виконує свої обов`язки за вказаним договором оренди, проте всупереч умов договору оренди та ст. 33 Закону України «Про оренду землі» маючи намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, не повідомив про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором. Орендодавець (відповідач), в свою чергу, також протягом одного місяця після закінчення строку договору, не надсилав позивачу листів, зокрема і таких, які б містили заперечення щодо поновлення дії договору. Крім того, за 2020-2022 роки відповідач отримував орендну плату від позивача [PERSON] за користування земельною ділянкою, що свідчить про те, що відповідач не заперечує проти дії договору оренди. Відповідно до ч.1-5\~ст.33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції 13.02.2020 чинній на момент припинення договору) для визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 р. № 594/376/17-ц). Водночас, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого ч.1\~ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (ч.2-5\~ст.\~33 Закону України «Про оренду землі») процедури, так і наявності волевиявлення сторін. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2019 р. у справі №902/619/17, від 27 червня 2019 р. у справі №923/925/18, від 29 квітня 2020 р. у справі №912/1138/19. У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2019 р. у справі №908/2314/18 зазначено,\~що саме лише визнання відмови протиправною не може бути підставою для поновлення договору оренди землі за ч.1-5\~ст.\~33 Закону № 161-XIV, оскільки для поновлення договору оренди за цими частинами необхідне погодження обох сторін щодо істотних умов договору. Направлення ж орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди. Разом із цим частиною 6 статті 33\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди: у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому разі закон також вимагає обов`язкового укладення додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення у місячний строк (частина 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі"). Частинами восьмою, одинадцятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди може бути оскаржена в суді. Відтак, стаття 33 Закону України «Про оренду землі» містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави та обставини для захисту переважного права орендаря, яке виникає відповідно до частин першої-п`ятої зазначеної статті, не є тотожними змісту та підставам захисту його права, яке виникає за частиною 6 наведеної вище статті. Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 25.02.2015 у справі №6-219цс14 та у справі №6-10цс15, у постановах від 18.03.2015 у справі №6-3цс15 та у справі № 6-4цс15, у постанові від 13.04.2016 у справі №6-2027цс15. Таким чином, ст.33 Закону України «Про оренду землі» у ч.1 регламентує переважне право орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі, а в ч.6 - підстави поновлення договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 25.02.2015 справа №6-219цс14, постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.03.2018 у справі №912/645/17, від 27.03.2018 у справі №909/561/17. Отже, для поновлення договору оренди землі, в передбачений нормами ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» спосіб, вимагається встановлення юридично значимих умов, що свідчать про продовження орендних правовідносин (користування земельною ділянкою поза межами строку договору без заперечення орендодавця протягом наступного місяця). У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі. Крім того, повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме та полягає в тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді". У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто, орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті. У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді. Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц. Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1-5 і частині 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» не пов`язані одна з іншою. Вищевикладена правова позиція також викладена у постанові Верховного суду від 10.09.2018 р. № 920/739/17. У той же час, після закінчення договору оренди землі позивач продовжив користування наданою йому земельною ділянкою, належно виконував та виконує умови договору, в тому числі й щодо сплати орендних платежів, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними документами (довідками), а відповідач згідно ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі орендарю, не направляв. Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку, що за наявності визначених ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» позовні вимоги позивача в частині визнання договору оренди поновленим є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивача про визнання укладеною між Ладанською селищною радою та [PERSON] додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, укладеного 22.05.2015 в поданій редакції, яка відрізняється від договору оренди землі від 22.05.2015 не підлягає до задоволення, оскільки згідно п.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Суд зазначає, що відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. Суд враховує, що згідно з усталеною прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини основу принципу правової визначеності утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає існуючим в суспільстві нормативним приписам. У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 у справі Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст.1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. До того ж, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії суд постановив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Правомірні очікування виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об`єктом правового захисту згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України. Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного наданого сторонами доказу, а також достатність і взаємний їх зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір, проте в\~позовній заяві просить судові витрати з відповідача не стягувати.

Outcome: partial