Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 14 вересня 2006 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 157. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Підставою для розірвання шлюбу є те, що протягом останніх років у відповідача немає поваги до позивача як до дружини, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, що призводить до непорозумінь та сварок. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області та стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2023 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2023 року провадження по справі було зупинено та надано сторонам строк для примирення строком шість місяців. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2023 року провадження по справі було поновлено. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити (а.с.28). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує протии його задоволення (а.с. 29). Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 вересня 2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 157 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство між ними не ведеться, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Шлюб носить формальний характер. Під час наданого судом строку для примирення, фактичного примирення між сторонами не відбулося. Відповідно до частини 9 та 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб існує формально. Крім того, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у позивача та відповідача не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи, що відповідач визнав позов, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 536,80 грн., сплаченого при поданні позову, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, тобто 536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved