Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

22 серпня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький про зобов`язання вчинити дії, в обґрунтування якого вказав, що він будучи працівником Квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький звернувся до останнього із заявою про зняття службовості з квартири за адресою [ADDRESS] . В даній квартирі він проживає з 2007 року, дане житло є єдиним його житлом та єдиним житлом його сім`ї, у зв`язку із чим наявна потреба в одержанні даного житла для постійного проживання, з метою подальшої приватизації. КЕВ м.Хмельницький листом від 27.07.2022р. №577/7/2292 повідомило йому про те, що чинним законодавством України не передбачено виключення квартири із числа службових для працівників Міністерства оборони України із посиланням на Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщенням затвердженої наказом МО України від 31.07.2018р. №380. Вважає таку відмову безпідставною та протиправною, оскільки відмова від направлення відповідного клопотання порушує його права на одержання житла в постійне користування та обмежує його в праві приватизації даного житла, тобто набуття права власності на дану квартиру. Від 14.11.2005р. по теперішній час він продовжує працювати в КЕВ м.Хмельницький на посаді електрозварника. Згідно ордеру на жиле приміщення №000611 від 30.07.2007р. виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Хмельницької міської ради №797 від 25.07.2007р., він був вселений в дану квартиру і проживає в ній по теперішній час. Відповідно довідки Хмельницького бюро технічної інвентаризації №000423 від 21.04.2021р. квартира [ADDRESS] не приватизована, право власності не зареєстроване. Згідно довідки №З-03-61125 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, він та члени його сім`ї зареєстровані та проживають в даній квартирі. У п. 2 розділу І Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988р. № 37, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Через це зазначені приміщення повинні знаходитися у безпосередній близькості від дільниці, яка ними обслуговується (їх робочого місця). Згідно п. 6 розділу І Положення, виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради. Саме у зв`язку із вимогами Положення, він звернувся із заявою до підприємства в якому працює, з проханням зняти статус службова з квартири. Вважає, що посилання відповідача на Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщенням затвердженої наказом МО України від 31.07.2018р. №380 у відповіді на його заяву безпідставною, оскільки він не являюсь військовослужбовцем. Також, у відповідності до вимог чинного законодавства порядок направлення відповідного клопотання, а також наші правовідносини регулюються Положенням, Житловим кодексом України та Конституцією України. Питання виключення житла з числа службового має вирішуватися Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради, а не відповідачем. Відповідач лише повинен подати клопотання. Ухилення відповідача від звернення з таким клопотанням прямо порушує його конституційні права на житло. Оскільки відповідно до вимог 125 ЖК України, його не може бути виселлено із житла, оскільки він пропрацював на підприємстві більше 10 років, а згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», він не може приватизувати квартиру у зв`язку із наявністю в неї статусу службової. Що обмежує його в реалізації права на житло в порядку ст. 47 Конституції України. Таким чином, унаслідок бездіяльності відповідача він фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. З врахуванням\~наведеного,\~заяви про\~зміну предмета\~позову,\~позивач просить: зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницького направити до виконавчого комітету Хмельницької міської ради клопотання з належними документами про виключення квартири за адресою: [ADDRESS] з числа службових. Ухвалою суду від 06.12.2022 року залучено до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України та Хмельницьку міську раду. Ухвалою суду від 08.02.2023 року залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Хмельницької міської ради замість Хмельницької міської ради. \~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. \~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні представник відповідача проти заявлених вимог заперечила, оскільки квартира в якій проживає позивач є службовою, перебуває на балансі КЕВ та на праві власності належить Міністерсту оборони України, яким і повино прийматися рішення щодо виключення квартири з службових. Представник третьої особи Міністерства оборони України в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив з підстав зазначених у письмових поясненнях, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Суду також пояснив, що дана квартира являється власністю Міністерства оборони та військовим майном, до них з вказаним питанням ніхто не звертався. Приватизація майна може здійснюватися лише за згодою власника. Представник третьої особи виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлялися про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. \~\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача та третьої особи, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволеню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно ордеру на жиле приміщення №000611 серія ХМН від 30.07.2007р., виданого Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради на підставі рішення №797 від 26.07.2007р., був вселений в квартиру [ADDRESS] . У квартирі [ADDRESS] зареєстровані 02.08.2007 року: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Відповідно до довідки Хмельницького бюро технічної інвентаризації №000423 від 21.04.2021р. квартира [ADDRESS] не приватизована, право власності не зареєстроване. За [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровано по 1/6 частки кв. [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.03.2021р. № 249396000 квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за Міністерством оборони України. Вказана квартира перебуває на обліку КЕВ м.Хмельницький та належить до відомчого службового житлового фонду Міністерства оборони України. На даний час наявна потреба у використанні вищевказаної службової квартири для забезпечення військовослужбовців Хмельницького гарнізону та членів їх сімей службовим житлом. Рішення про виключення вказаної квартири із числа службових та надання її у постійне користування та/або рішення про відчуження вказаної квартири та/або рішення про відмову від вказаної квартири на користь третіх осіб Міністерством оборони не приймалося. КЕВ м. Хмельницький на звернення позивача листом від 27.07.2022р. №577/7/2292 повідомило про те, що чинним законодавством України не передбачено виключення квартири із числа службових для працівників Міністерства оборони України із посиланням на Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщенням затвердженої наказом МО України від 31.07.2018р. №380. Вищевказані обставини\~підтверджуються:\~копією ордерана жиле приміщення №000611 серія ХМН від 30.07.2007р.; довідкою Хмельницького бюро технічної інвентаризації №000423 від 21.04.2021р.; довідкою №3-03-61125 від 03.12.2021р.; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.03.2021р. № 249396000; листом Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України від 07.02.2023р. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1\~ст. 118 ЖК України\~службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Пунктом 6 Розділу 1 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР затвердженого\~постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 р. №37\~ визначено,\~що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка. Відповідно до ч. 2\~ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~не підлягають приватизації серед іншого - квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових. З наведеного слідує, що необхідною умовою для подання клопотання щодо виключення жилого приміщення з числа службових є з`ясування у власника майна чи відпала потреба у використанні такого приміщення, адже подання клопотання щодо виключення з числа службового до відповідного органу означатиме, відмову від даного майна. КЕВ м. Хмельницький є установою, яка підпорядковується Міністерству оборони України, а майно, яке знаходиться на балансі у КЕВ належить на праві власності Міністерству оборони України, зокрема і спірна квартира [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування. Відповідно до\~ст.3 вказаного Закону України, з моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно Порядоку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 №1282, він визначає процедуру вилучення військового майна з оперативного управління військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил (далі - військові частини), та його безоплатної передачі до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном (далі - органи, уповноважені управляти державним майном), самоврядним установам і організаціям, які провадять свою діяльність в інтересах національної безпеки і оборони (далі - самоврядні установи і організації), та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність. Вилучення військового майна з оперативного управління військових частин - прийняття Міноборони рішення про вилучення майна з оперативного управління військових частин з метою безоплатної передачі його до сфери управління органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність (п. 2 вказаного Порядку). Об`єктами передачі згідно з цим Порядком в т.ч є житловий фонд, інші об`єкти соціальної та інженерної інфраструктури, що перебувають в оперативному управлінні військових частин і передаються не у складі майнових комплексів (п. 2-1 вказаного Порядку). Пропозиції щодо передачі військового майна за рішенням Міноборони після отримання його згоди погоджуються ініціатором передачі з відповідними органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними установами і організаціями або відповідними органами місцевого самоврядування, Мінекономіки, Мінфіном, Фондом державного майна, Держкомстатом і подаються Міноборони (п.8 вказаного Порядку). Отже, з моменту закріплення нерухомого майна за будь-яким суб`єктом господарювання Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна і з цього часу його відчуження можливе виключно за згодою Міноборони. Відповідна згода (дозвіл) на відчуження не надавалася. Також слід зазначити, що відповідно до ст.8 Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем не\~надано суду\~належних та\~допустимих доказів\~на підтвердження\~того,\~що він\~має право\~на приватизацію\~державного житлового\~фонду,\~звертався з\~заявою про приватизацію житлового приміщення (з необхідним переліком документів) на адресу Міністрества оборони України, як власника відповідного майна, чи з клопотанням про безоплатну передачу квартири [ADDRESS] до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади та її виключення з числа службових, з метою її подальшої приватизації. Не доведено позивачем належними та допустимими доказами і порушення його житлових прав відповідачем по справі КЕВ м.Хмельницький, яке не є власником вищевказаної квартири, а лише на балансі та в оперативному управлінні якого вона перебуває. Крім наведеного, позивачем не залучено до участі у справі власника квартири [ADDRESS] Міністерство оборони України, в якості відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних [PERSON] до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України, виконавчий комітет Хмельницької міської ради, про зобов`язання направити до виконавчого комітету Хмельницької міської ради клопотання з належними документами про виключення квартири [ADDRESS] з числа службових, слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed