Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

26.06.2023 [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в сумі 32473 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 гривень. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 29 травня 2023 Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області ухвалено вирок, яким [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 6 (шість) років 6 ( шість) місяців позбавлення волі. Він визнаний потерпілим у цьому кримінальному провадженні, має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки зазнав душевних страждань, порушено його звичайний спосіб життя. Моральну шкоду оцінив в сумі 5000 гривень. Крім цього, поніс матеріальні витрати, що становлять 32473 гривень. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 03.08.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених в позові . Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що він засуджений до позбавлення волі, ніде не працює, а тому не має можливості відшкодувати суму, заявлену позивачем. Стаття 263\~ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з матеріалами справи, 29 травня 2023 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області було ухвалено вирок у справі по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Встановлено, що 13.10.2022 близько 01 год. 00 хв. [PERSON] проник до середини магазину « [INFO] », демонтувавши металеві грати вікна та розбивши віконне скло. Надалі, із середини торгівельної зали вказаного магазину [PERSON] викрав грошові кошти в сумі 32473 грн. 00 коп. та з викраденими грошовими коштами покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому [PERSON] майнової шкоди на загальну суму 32473 грн 00 коп. Під час судового розгляду [PERSON] свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Цим вироком [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді 6 (шість) років 6 ( шість) місяців позбавлення волі. Відтак, вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29.05.2023 набрав законної сили. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене, суд вважає встановленою винуватість [PERSON] у заподіянні потерпілому [PERSON] майнової шкоди на загальну суму 32473 грн 00 коп. Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.7\~ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. З письмових матеріалів справи вбачається, що в межах розгляду кримінального провадження позивач не звертався із відповідним цивільним позовом. Звернувся в порядку цивільного судочинства із позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, оскільки йому була заподіяна така шкода, внаслідок протиправних дій відповідача. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено заподіяння йому відповідачем матеріальної шкоди в розмірі 32473,00 гривень, а тому позовна вимога про її відшкодування є обґрунтованою та підлягає до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи позов у частині стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Частиною 1\~ст. 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 4\~ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права і способом захисту цивільних прав може бути відшкодування, в тому числі, моральної (немайнової) шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ст.ст.16,\~1168 ЦК України). Відповідно до\~ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст.21 Конституції України). При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31 березня 1995 року, (надалі - Пленум ВСУ), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як визначається п.3 Пленуму ВСУ моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Отже, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, характеру та обсягу страждань (душевних, тощо), яких зазнав позивач у зв`язку з протиправними діями відповідача, а також доведеності розміру моральної шкоди відповідними доказами, суд вважає, що заявлена позивачем моральна шкода підлягає до часткового задоволення в сумі 3000,00 гривень. Таким чином, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов до висновку що позовні вимоги в ході розгляду справи знайшли своє обґрунтування та підлягають частковому задоволенню з мотивів та доводів, що викладені вище. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Оскільки, позивач при зверненні з даним позовом до суду був звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", з відповідача, в порядку ч.6\~ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. Інші судові витрати, понесені учасниками справи, відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial