Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Виклад позиції заявника. [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, постійного проживання із своїм спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] в селі Станичне, Красноградського району, Харківської області, на час відкриття спадщини після її смерті. В обґрунтування заяви представник заявника [PERSON] - адвокат Билим О.М. зазначив, що [PERSON] народилась [INFO] . [PERSON] , яка померла [INFO] була бабусею заявниці. Зважаючи, що [PERSON] мала похилий вік та поганий стан здоров`я, заявниця [PERSON] розпочала постійне з нею проживання за адресою: [ADDRESS] ) де і проживала до її смерті [INFO] . Під час постійного проживання із своїм спадкодавцем [PERSON] , так і після її смерті [INFO] , заявниця [PERSON] користується житловим будинком, господарськими спорудами, та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Красноградського нотаріального округу Харківської області Ковтун Л.О. від 02.06.2023 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкову справу після смерті [PERSON] не заведено, на час відкриття спадщини [PERSON] із спадкодавцем проживала окремо, з заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, встановленого чинним законодавством для подачі заяви про прийняття спадщини, до нотаріуса не звернулась, рішення суду про фактичне прийняття спадщини не надала, а тому відповідно до статті 1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, дасть [PERSON] можливість прийняти спадщину після смерті баби. Інших спадкоємців, які б бажали оформити спадщину після смерті [PERSON] , не має. Іншим чином ніж ухвалення судового рішення [PERSON] не може підтвердити факт постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Рух справи в суді. Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 21.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено заяву до судового розгляду. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Від представника заявника [PERSON] - адвоката Билима О.М. 17.10.2023 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за його відсутності та відсутності заявника, заяву підтримує та просить її задовольнити. Від Старовірівської сільської ради Красноградського району Харківської області 16.10.2023 року до суду надійшла заяви в якій просять справу розглядати без участі представника сільської ради, рішення просять прийняти на розсуд суду. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Позиція суду. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини, встановлені судом. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] . ЇЇ рідною бабусею була [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтвами про народження заявника [PERSON] та її матері та копією свідоцтва про укладання шлюбу матері заявниці. [PERSON] , 1929 року народження, чоловік [PERSON] , помер [INFO] в селі Станичне, Красноградського району (колишній Нововодолазький район), Харківської області, і на день смерті проживав з дружиною [PERSON] , 1928 року народження, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджує довідкою виконавчого комітету Станичненської сільської ради від 08.09.2013 року №938. Відповідно до довідки Станичненського старостинського округу №4 Старовірівської сільської ради Красноградського району Харківської області від 12.09.2023 року №82/04/17-61 [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] з 21.03.1977 року по день смерті. На день смерті проживала разом з онукою - [PERSON] , 1986 року народження (без реєстрації місця проживання). Постановою приватного нотаріуса Красноградського нотаріального округу Харківської області Ковтун Л.О. від 01.06.2023 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкову справу після смерті [PERSON] не заведено, на час відкриття спадщини [PERSON] із спадкодавцем приживала окремо, з заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, встановленого чинним законодавством для подачі заяви про прийняття спадщини, до нотаріуса не звернулась, рішення суду про фактичне прийняття спадщини не надала, а тому відповідно до статті 1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які б бажали оформити спадщину після смерті [PERSON] не має, оскільки спадкову справу після смерті [PERSON] не заведено. Іншим чином ніж ухвалення судового рішення [PERSON] не може підтвердити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Застосовані норми права. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема суди розглядають справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт постійного проживання заявника [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження під час розгляду справи на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Висновки за результатами розгляду справи. Враховуючи вищевикладені обставини та досліджені судом докази, суд вважає встановленим факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] із своїм спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] в селі Станичне, Красноградського району, Харківської області, на час відкриття спадщини після її смерті, оскільки заява про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини породжує юридичні наслідки для заявника, а встановити його іншим шляхом неможливо, а отже суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved