Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду із позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитними договорами: № 727630494 від 12.07.2021 в розмірі 21\~787, 07 грн; за кредитним договором № 3768010110/706835 від 15.07.2021 в розмірі 16\~000, 00 грн; за кредитним договором № 2196240 від 30.07.2021 в розмірі 2\~594, 00 грн, а всього 40\~381, 07 грн заборгованості, а також стягнути понесені судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір № 727630494. Згідно із реєстром боржників № 151 від 14.09.2021 до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №\~727630494. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до вказаного реєстру прав вимог № 1 від 21.10.2022 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21\~787, 07 грн, з яких 6\~113, 90 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15\~673, 17 грн сума заборгованості за відсотками. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 727630494 в розмірі 21\~787, 07 грн. 15.07.2021 року між ТОВ «КУ\~«Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3768010110/706835, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора та який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 19.04.2022 між ТОВ «КУ Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до вказаного реєстру боржників від 19.04.2022 до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 16\~000, 00 грн, з яких 4\~000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 12\~000, 00 грн сума заборгованості за відсотками. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 3768010110/706835 в розмірі 16\~000, 00 грн. 30.07.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2196240, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону клієнта, що був вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення паролю входу до особистого кабінету. 27.06.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 26.06.2022 до договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 2\~594, 00 грн, з яких 800, 00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 1\~794, 00 грн сума заборгованості за процентами. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2196240 грн в розмірі 2\~594, 00 грн. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подала, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не скеровано. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 2 статті 11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно із ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно із якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦПК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно із ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із положеннями ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що 12.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в особі директора Андронікової О.О., яка діє на підставі статуту та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 727630494 (а.с. 12-14), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії на суму 6\~250 грн 00 коп, строком на 30 днів від дати отримання кредиту. На підставі п. п. 1 договору від 12.07.2021 року кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у вказаному договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №\~727630494 від 12.07.2021 (а.с. 11) встановлено: тип процентної ставки фіксована, дисконтна процентна ставка: 3,65 %- 620,5%; індивідуальна процентна ставка: 310, 25% - 620, 5 %, базова процента ставка: 620, 5 %, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 839, 50 % річних. Пунктом 1.9 договору встановлено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються у порядку, встановленому договором. Згідно із п. 4.3 сторони погодилися, що проценти, нараховані після закінчення строку дії вказаного договору чи його дострокового розірвання в розмірі визначеному договором, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до п. 4.4 договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Також судом встановлено, що на підставі договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло до останнього, а від нього на підставі договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.15-16). Зокрема, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 727630494 у сумі 21\~787, 07 грн, з яких 6\~113, 90 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15\~673, 17 грн- сума заборгованості за відсотками (а. с. 17-18). Судом також встановлено, що 15.07.2023 між ТОВ «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3768010110/706835 (а.с.23-25), відповідно до якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4\~000, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 13.08.2021. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912, 5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Договором встановлено фіксований тип процентної ставки. Договір зі сторони відповідача [PERSON] підписано електронним підписом R65568. Також судом встановлено, що 19.04.2022 між ТОВ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19042020-Є, відповідно до умов якого ТОВ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ», а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно із додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Зокрема, згідно із витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 3768010110/706835 у сумі 16\~000, 00 грн, з яких 4\~000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12\~000, 00 грн сума заборгованості за відсотками. (а.с.32). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 30.07.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2196240 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 38-44), відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені кредитом. Сума кредиту складає 800 грн. Строк кредиту 30 днів. Тип процентної ставки фіксована та стандартна процентна ставка становить 1, 90 %. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки. Вказаний договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е370 30.07.2021. Також судом встановлено, 27.06.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27062022, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належать клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно із додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Зокрема, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2196240 у сумі 2\~594, 00 грн, з яких 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1\~794,00 грн сума заборгованості за відсотками, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 (а. с. 50). Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого зобов`язання, а після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Відповідно до ч. 1, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У зв`язку із тим, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав своїх зобов`язань, у нього виникла сума заборгованості: за кредитним договором № 727630494 в розмірі 21\~787, 07 грн; за кредитним договором № 3768010110/706835 в розмірі 16\~000,00 грн; за кредитним договором №\~2196240 в розмірі 2\~594, 00 грн, а всього 40\~381 грн 07 коп. заборгованості. Суд приймає до уваги надані позивачем розрахунки заборгованості, оскільки будь-яких доказів на спростування таких відповідачем не надано, тому розрахунки заборгованості узгоджуться зі змістом договорів та є належними доказами (а.с. 18, а.с. 33, а.с. 51). Дана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження № 61-40036св18. Із врахуванням наведеного суд дійшов висновку що до стягнення із відповідача [PERSON] підлягає заборгованість у розмірі 40\~381 грн 07 коп. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні позову до суду в розмірі 2\~684 грн 00 коп. (платіжне доручення № 37826 від 19.05.2023 а. с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved