Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», на виконання своїх зобов`язань, надало відповідачам послуги з централізованого опалення, але вони неналежно виконують свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, мають заборгованість. Дані обставини є підставою для стягнення боргу у повному обсязі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , а саме: за період з 01.10.2013 по 30.04.2023 в розмірі 46550,33 грн., суму заборгованості по платі за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 року по 30.04.2023 року 138,84 грн., інфляційні втрати 13847,88 грн., 3% річних 4160,08 грн., а всього стягнути 64697,13 грн. та сплачений судовий збір 2684,00 грн. Процесуальні дії у справі. 27.06.2023 позовна заява надійшла до суду. 07.07.2023 судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідачів. 10.07.2023позовна заява залишена без руху. 22.08.2023\~уточнена\~позовна заява\~прийнята\~до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, зокрема відповідачів шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі відзив на позов не подали, будь-яких клопотань від них не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України, та оголосив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] , починаючи з 20.06.2019 року зареєстрований за іншою адресою, тобто був користувачем послуг, що надає позивач за адресою: [ADDRESS] ,\~до 20.06.2019\~року. Однак, оплату за надані послуги відповівдачі не здійснювали, у зв`язку з чим мають заборгованість. За розрахунком позивача сума заборгованості за період з 01.10.2013 по 19.06.2019 становить 26577,97 грн., на яку позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 12853,71 грн. та 3% річних у розмірі 3717,73 грн., і ця сума підлягає солідарному стягненню з двох відповідачів. Сума заборгованості за період з 20.06.2019 по 30.04.2023 становить 19972,36 грн., на цю суму здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 994,17 грн. та 3% річних у розмірі 442,35 грн., що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Також позивачем нарахована плата за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 року по 30.04.2023 року у розмірі 138,84 грн., яка також з огляджу на період нарахування, підлягає стягненню з [PERSON] . Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками. Розмір наданих позивачем розрахунків відповідачами не спростовано. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 вказаного Закону). 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Нормою ч.5 ст.13 вказаного Закону передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідачі не виконують покладені законом обов`язки з утримання житла, оплату за надані житлово-комунальні послуги не здійснюють, своїми неправомірними діями завдали позивачеві збитків, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідачів на його користь суми заборгованості, плати за абонентське обслуговування, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, з врахуванням зазначених позивачем періодів і відповідно наданих розрахунків. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в сумі 2684,00 грн., у розмірі, пропорційному розміру заборгованості кожного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved