Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє представник Грибанов Д.В., звернувся в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») суму заборгованості за Кредитним договором №00-2079288 від 02 грудня 2020 року в розмірі 18540,00 грн, з них: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12540,00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками. Окрім того, стягнути із [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати.В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 02 грудня 2020 року між ТзОВ «Качай гроші» та [PERSON] , укладено Кредитний договір №00-2079288, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.п. 7.10 та п.8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. 22 грудня 2022 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №22122022/2, у відповідності з яким ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 22.12.2022 до Договору факторингу №22122022/2 від 22.12.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18540,00 грн, з них: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12540,00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 22.12.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за Кредитним договором №00-2079288 в розмірі 18540,00 грн, з них: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12540,00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 23 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). 14 червня 2023 року від представника відповідача, адвоката Пасічника А.З., на адресув суду надійшов відзив на позов, в якому він вказує, що заявлений позов сторона відповідача заперечує в повному обсязі, оскільки, [PERSON] не укладав кредитного договору із ТзОВ «Качай гроші». Відтак, вимоги позивача є надуманими. На підтвердження вказаних доводів представник позивача до матеріалів цивільної справи долучив копію листа - відповіді на адвокатський запит від 25.09.2023 ;ІТ-49/9/04/1-2023; копії матеріалів ІТС ІПНП №447 від 26.01.2021. 21 червня 2023 року від представника позивача ТОВ «ФК ЄАПБ» Чечельницької А.О. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає відзив відповідача безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що 02.12.2022 між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-2079288, який було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором , який було надіслано на номер [NUMBER] . При укладенні вказаного договору про надання фінансового кредиту клієнтом власноручно було зазначено рахунок позичальника на який і було перераховано кредитні кошти. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договору висловлено не було. Кредитні кошти були зараховані на карту [NUMBER] , відкриту в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК». 31 липня 2023 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Чечельницької А.О. про витребування доказів. Витребувано з ПАТ АБ "Укргазбанк" (код ЄДРПОУ 23697280, 03087, місто Київ, вулиця Єреванська, будинок 1) інформацію щодо: наявності у [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) карткового рахунку, відкритого у банку станом на 02.12.2020; належності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; надходження на картковий рахунок № [NUMBER] 02.12.2020 грошових коштів у розмірі 6000,00 грн за кредитним договором № 00-2079288 від 02.12.2020. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не прибув. У поданій письмовій заяві представник позивача просить судове засідання проводити у відсутності представника позивача, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Пасічник А.З., в судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Представник позивача, адвокат Пасічник А.З. подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його та відповідача відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вважає, що у позові слід відмовити, виходячи із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зазначає, що 02 грудня 2020 року ТОВ «Качай гроші», в особі директора Іскри А.М., що діє на підставі статуту, з однієї сторони, та [PERSON] , з другої сторони, уклали договір № 00-2079288 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту на суму 6000,00 грн, строком на 20 днів. Згідно з умовами вказаного договору позичальник зобов`язується повернути кредит до 22.12.2020, сплатити проценти (процентна ставка становить 1,90% в день) за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. Цей договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п.8 Кредитного договору, юридична адреса, реквізити та підпис сторін, а саме: [NUMBER] . Згідно з пп.2.1., 2.2 п.2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 6000 грн на картку позичальника № [NUMBER] емітовану банком України. Сума кредиту перераховується Кредитодавцем протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту (дати) укладення цього договору. Відповідно до п.п.7.2. кредитного договору, позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші», які розміщені на сайті https://kachay/com.ua, повністю їх розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. 22.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як фактор, з однієї сторони, та ТОВ «Качай гроші», як клієнт, було укладено договір факторингу № 22122022/2, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторигну №22122022/2 від 22.12.2022 та Розрахунковою заборгованістю за Кредитним договором №00-2079288 від 02.12.2020 за період з 27.09.2021 по 30.04.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернгення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] , загальна сума заборгованості якого за кредитним договором складає 18540,00 грн, з них: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12540,00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] категорично заперечує, що укладав вищевказаний кредитний договір та отримання ним кредитних коштів. Крім того, як слідує з поданих позивачем розрахунків заборгованості [PERSON] жодного разу не здійснював оплату по вищевказаному кредитному договору. У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За положенням статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частини першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19. Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Суд, досліджуючи кредитний договір №00-2079288 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 02.12.2020 враховує, що такий укладався в електронній формі шляхом накладення електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором. Позивач у позовній заяві посилається на те, що позичальник використовував номер мобільного телефону [NUMBER] . Разом з тим матеріали справи не містять доказів, що під час укладення кредитного договору [PERSON] проходив верифікацію та що останній користувався вищевказаним номером телефону, оскільки при оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Також в матеріалах справи відсутні первинні документи, які повинні бути складені під час надання кредитних коштів [PERSON] . Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який, відповідно, повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15. Суд зважає на те, що відповідач [PERSON] категорично заперечує, що укладав вищевказаний кредитний договір та отримання ним кредитних коштів. З цього приводу, 19.01.2021 відповідач [PERSON] звертався у Бучацьке відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області, а саме, повідомив, що з грудня 2020 року на його прізвище на мобільний номер [NUMBER] невідомі особи беруть кредитні кошти і на даний момент сума боргу становить 113000 грн, що слідує з долучених представником відповідача матеріалів, зокрема довідки Бучацького ВП про результати розгляду звернення [PERSON] від 07.02.2021. Беручи до уваги наведене та дослідивши кредитний договір № 00-2079288 від 02 грудня 2020 року, суд встановив, що договір не підписаний [PERSON] , оскільки не містить ані алфавітно-цифрової послідовності, передбаченої законом для одноразового ідентифікатора, ані електронного, ані електронного цифрового підпису, ані аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) позичальника. Матеріали справи також не містять даних про те, що особа [PERSON] був належним чином ідентифікований при його реєстрації в ІТС відповідними електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису. Тобто, в матеріалах справи відсутні докази щодо укладення кредитного договору з використанням власних персональних даних [PERSON] на отримання кредитних коштів. Крім того, слід зазначити, що відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. За змістом пункту 63 вищезгаданого положення, виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Вищенаведене дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Разом з тим, 23 серпня 2023 року, на виконання ухвали суду від 31.07.2023, справа №595/805/23, на адресу Бучацького районного суду Тернопільської області надійшла відповідь від АТ «УКРГАЗБАНК» №148/70312/2023 від 09.08.2023, згідно з якою, [PERSON] не є клієнтом АБ «УКРГАЗБАНК». По масці номера карти [NUMBER] неможливо однозначно визначити держателя, зокрема Банк емітував 28 платіжних карток з відповідною маскою ( [NUMBER] ). При перевірці трансакцій із зарахування Р2Р-переказу на платіжну карту з маскою номера [NUMBER] в сумі 6000,00 грн за 02.12.2020 виявлено одну трансакцію: дата - 02.12.2020 20:25:50, сума - 6000,00 грн. Відтак, як слідує з вищенаведеного, матеріали справи не містять і доказів того, що кредитодавцем виконані умови кредитного договору та надано позичальнику [PERSON] кредит, оскільки відсутні будь-які докази, що платіжна картка, на яку перераховані кошти, належить останньому. Таким чином, виходячи із вищевказаних положень та встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що кредитний договір №00-2079288 від 02.12.2020 є неукладеним, а тому взаємні права і обов`язки у сторін не виникали й відповідно [PERSON] не є зобов`язаною особою перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за цим кредитним договором, відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають. Доводи ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про те, що спірний кредитний договір був укладений [PERSON] та підписано електронним підписом позичальника, суд відхиляє, оскільки матеріалами справи вказане не підтверджено та категорично заперечується [PERSON] . Твердження ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про те, що позивач не володіє первинними документами бухгалтерського обліку за спірними кредитним договором, суд не приймає до уваги, оскільки укладаючи договора факторингу позивач не був позбавлений права вимагати такі документи у первісного кредитора. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed