Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою, в якій зазначили, що їх батьком є [PERSON] , [INFO] , але останній у шлюбі з їх матір`ю [PERSON] не перебував. [PERSON] належало домоволодіння [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. У встановлений строк вони звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, але з`ясувалося, що в їх свідоцтвах про народження відомості про батька були записані зі слів матері як « [PERSON] », що перешкоджає оформити спадщину. За цих підстав з метою оформлення спадщини просять встановити факт родинних відносин між ними і [PERSON] . Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 червня 2023 року у даній справі було відкрите провадження. Згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 25 липня 2023 року № 747/0/15-23 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області» Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська належить продовжити розгляд справ, які надійшли до 06 серпня 2023 року включно на розгляд цього суду у порядку, визначеному частиною сьомою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року № 8/0/9-22. У судове засідання заявники не з`явилися, в своїй заяві просили розглядати справу без їх участі. Заінтересована особа Митаївська сільська рада Київської області явку свого представника в судове засідання не забезпечила, повідомлялася про розгляд справи. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані заявниками докази, вважає, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне: Судом установлено, що [INFO] народився [PERSON] , [INFO] народився [PERSON] . Відповідно до наданих заявниками копій свідоцтв про народження їх батьками записані [PERSON] та [PERSON] . При цьому з матеріалів справи вбачається, що відомості про батька в актових записах про народження [PERSON] та [PERSON] були записані зі слів матері. Також судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті заявники звернулися до Таращанської державної нотаріальної контори Київської області з заявами про прийняття спадщини, але в оформленні спадщини їм було відмовлено через не підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 51 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі КпШС України) , який був чинним на час народження заявників, взаємні права та обов`язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку. Згідно зі статтею 53 КпШС України п оходження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до\~статті 55\~КпШС України я кщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні\~дитини у\~матері,\~яка не\~перебуває в\~шлюбі,\~якщо немає\~спільної заяви\~батьків і\~рішення суду\~про встановлення\~батьківства,\~запис про\~батька дитини\~в книзі\~записів народжень\~провадиться за\~прізвищем матері,\~ім`я,\~по батькові\~та національність\~батька дитини\~записуються за\~її вказівкою.\~В разі\~смерті \~матері,\~ визнання\~ матері\~ недієздатною,\~позбавлення її\~батьківських прав,\~а також\~при неможливості\~встановити місце\~її проживання,\~запис відомостей\~про матір\~і батька\~дитини провадиться\~за правилами,\~викладеними в\~цій статті,\~за заявою\~осіб,\~зазначених у\~статті 163\~цього Кодексу. Частиною 1 статті 128 Сімейного кодексу України (далі СК України), який є чинним на теперішній час, також визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального\~кодексу України (частина 2 статті 128 СК України). Згідно з частиною 3 статті 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Статтею 130\~СК України\~визначено,\~що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у\~частині третій статті 128\~цього Кодексу. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частинами 1, 2\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1, 2\~статті 77 ЦПК України\~визначено, що\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 1, 2 статті 78 ЦПК України суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що «щодо предмета доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed