Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бака Оксани Василівни про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилався на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина в тому числі на: - земельну ділянку площею 5,32 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Михайлівської сільської ради, кадастровий номер 1223283500:01:001:0014, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №176389 від 12.04.2005 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 14340145 від 10.12.2013 року; - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50, 3 кв.м, житловою площею 16,9 кв.м з надвірними побудовами: сарай Б, сарай В, погріб Г, колодязь К, розташований на земельній ділянці площею 4937 кв.м,, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, бланк серії ВСА №11508, виданим державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Ріхтер Н.В. від 07.02.2005 року, реєстровий номер 1-286 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6641620 від 02.03.2005 року; - земельну ділянку площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1223283500:04:003:0052, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 839545 від 11.08.2005 року; - земельну ділянку площею 0,2437 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1223283500:04:003:0053, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №839546 від 11.08.2005 року; - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , потім вул.Орджонікідзе, що стверджується договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10.09.1962 року та актом про закінчення будівництва та введення в експлуатацію від 20.01.1967 року. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, за яким заповідала все своє майно позивачу та брату позивача - [PERSON] . Позивач з 1997 року постійно проживав разом з матір`ю, відповідач ще в 1986 році виїхав в м. Калінінград РФ, 23 травня 1986 року був знятий з реєстрації з будинку [ADDRESS] . Відповідач одружився і залишився на постійне місце проживання в м. Калінінграді. Паспорта громадянина України у 1991 році він не отримував. Позивачем, у встановлений законом строк було подано заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що за даними відділу обліку та реєстрації громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 112/01-14 від 28.10.2022 року, померла [INFO] [PERSON] була на день смерті зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею були зареєстровані, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який зазначений у заповіті [PERSON] . Проте, згідно даних домової книги [PERSON] був знятий з реєстрації ще в 1986 році, тобто відповідач не проживав та не проживає на території більше 35 років. У зв`язку з тим, що іншим чином ніж рішенням суду позивач не може захистити свої права, вимушений звернутися до суду з позовом. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2023 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 31 липня 2023 року за заявою представника позивача ухвалою суду витребувані доказі у справі. 14 серпня 2023 року за заявою представника позивача ухвалою суду витребувані доказі у справі. 11 серпня 2023 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 22 серпня 2023 року на адресу суду надійшла інформація з державної прикордонної служби України. Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Третя особа у судове засідання не з`явився, подавши заяву в якій просить розглянути справу за відсутності їхнього представника. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом по справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що виконавчим Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стан у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис № 433 від 28 лютого 2022 року. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , матір`ю вказана [PERSON] . Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, прізвище позивача після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . Згідно заповіту, складеному [PERSON] [INFO] , на випадок своєї смерті [PERSON] заповідала [PERSON] та [PERSON] все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, та все, що належатиме їй на день смерті. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Носенко А.Г. 26 вересня 2013 року та зареєстровано в реєстрі за № 1-1247. З копії спадкової справи № 58 за 2022 рік, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що: - 30 березня 2022 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась позивач [PERSON] ; - згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 68750795 від 30.03.2022 року - Новомосковською державною нотаріальною конторою посвідчений 26.09.2013 року заповіт за р.№ 1-1247, інформація про заповідача - [PERSON] ; - з довідки за № 3360/0/2-22 від 28 жовтня 2022 року, виданої відділом реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, вбачається, що [PERSON] постійно проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] в будинку були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; - 02 травня 2023 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в цілому на будинок [ADDRESS] та три земельні ділянки, які розташовані в Михайлівській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області звернулась [PERSON] . Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №176389 від 12.04.2005 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 14340145 від 10.12.2013 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,32 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Михайлівської сільської ради, кадастровий номер 1223283500:01:001:0014. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВСА №11508, виданим державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Ріхтер Н.В. від 07.02.2005 року, реєстровий номер 1-286 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6641620 від 02.03.2005 року [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50, 3 кв.м, житловою площею 16,9 кв.м з надвірними побудовами: сарай Б, сарай В, погріб Г, колодязь К, розташований на земельній ділянці площею 4937 кв.м.. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 839545 від 11.08.2005 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1223283500:04:003:0052. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №839546 від 11.08.2005 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2437 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1223283500:04:003:0053. Як вбачається з договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10.09.1962 року та актом про закінчення будівництва та введення в експлуатацію від 20.01.1967 року [PERSON] належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 05 червня 2023 року № 1524/23 вбачається, що власником будинку [ADDRESS] належить [PERSON] . Приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Бакою О.В. 03 травня 2023 року за № 248/02-31 винесена постанова про відмову у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , на житловий будинок [ADDRESS] та три земельні ділянки, які розташовані в Михайлівській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області, в зв`язку з тим, що брат позивача - [PERSON] на день смерті [PERSON] був зареєстрований разом із матір`ю, проживав (оскільки цей факт не спростовується), та фактично прийняв спадщину (не подав письмової заяви про відмову від спадщини). Згідно копії паспорта [PERSON] вбачається, що він є громадянином Російської Федерації, паспорт він отримав 17 квітня 2003 року, та згідно штампу про реєстрацію місця проживання зареєстрований за адресою: в [ADDRESS] з 16 березня 2011 року. Крім того, як вбачається з інформації Державної прикордонної служби України, громадянин Російської Федерації [PERSON] за період з 01.01.2018 року по 21.08.2023 року перетинав державний кордон України двічі, а саме: 24 вересня 2018 року в`їхав на територію України (напрямок Мінськ-Запоріжжя), а 07 жовтня 2018 року виїхав з території України (напрямок Запоріжжя-Мінськ); 18 вересня 2019 року в`їхав на територію України (напрямок Мінськ-Дніпро), а 29 вересня 2019 року виїхав з території України (напрямок Дніпро-Мінськ). Після 29 вересня 2019 року [PERSON] на територію України не в`їжджав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст.1261, 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Статтею 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином в судовому засіданні встановлено що земельна ділянка площею 5,32 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Михайлівської сільської ради, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,2437 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належали на праві власності [PERSON] , право власності на який у встановленому законом порядку було зареєстроване. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно. Єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після її смерті є позивач, яка своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. А тому позовні вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку площею 5,32 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Михайлівської сільської ради, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2437 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] - підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved