Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у розмірі: 116 902,58 гривень. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 10.12.2021 року між відповідачем та позивачем було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 102 300 грн. 00 коп., які зобов`язалась повернути у визначений договором строк зі сплатою відсотків. Представник зазначає, що грошові кошти позивач вчасно не повернула, у зв`язку цим, станом на 01.06.2022 року за нею утворилась заборгованість. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені судові витрати у розмірі 2 684, 00 грн. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали, відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Не погоджуючись з позовними вимогами 21.08.2023 року (вх. № 6502) відповідач подала відзив на позовну заяву, згідно якого зазначила, що в задоволені позову слід відмовити, оскільки умови договору від 10.12.2021 року, а саме п.6.1 містить в собі визначення, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання будь-якого з положень кредитного договору у разі настання непереборних форс-мажорних обставин, до яких відносяться й воєнні дії. Також, відповідач зазначила, що наразі проживає в Київській області, територія її місця проживання перебуває в окупації, вона не має можливість сплачувати заборгованість по кредитному договору станом на цей час. До відзиву на позовну заяву надала докази на підтвердження обставин, що в ньому викладені (а.с.57-67). На адресу суду 19.09.2023 року (вх. № 26393) надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача зазначив, що доводи викладені відповідачем у відзиві не можуть прийматись до уваги, є неаргументованими та безпідставними, та не відповідають вимогам чинного законодавства, а прийняття рішення з урахуванням доводів відповідача будуть мати насідки порушення основних принципів та засад договірного права та норм ЦК, ЦПК та Конституції України. Представник зазначив, що відповідач не зверталась до позивача/банку з повідомленням та доказами про настання обставин, які стосуються її, у відповідності до п.2.14 кредитного договору. Представник зазначила, що настання форс-мажорних обставин не можуть слугувати підставою для зміни умов договору та звільнення від виконання зобов`язань. Просив врахувати, що кредит відповідачу було надано 10.12.2021 року, відповідач здійснила лише 2 платежі: 25.01.2022 року та 25.02.2022 року. Також представник зазначив, що банком належним чином було виконано умови договору, кошти були надані в користування відповідачу, відповідач допустила порушення умов договору. З урахуванням викладеного представник просить відзив на позов до уваги не приймати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.69-70). До відповіді на відзив представником позивача надані докази щодо направлення копії сторонам у справі. Представник позивача Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» в прохальній частині позовних вимог (п.3) просив розгляд справи провести за відсутності сторони позивача, та, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Також, 18.08.2023 року (вх. № 23237) надійшла заява за підписом представника позивача щодо можливості розгляду справи у відсутність позивача (а.с.54). Відповідач [PERSON] \~про час\~та місце\~слухання справи\~повідомлялась у\~встановленому законом\~порядку,\~шляхом розміщення\~оголошення на\~офіційному сайті\~суду,\~відповідач про причини не явки суду не повідомив, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Крім іншого, відповідач повідомлена шляхом отримання смс-повідомлення про виклик до суду (а.с.76). Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» - суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, відповідач надала суду відзив на позовну заяву в якому висловила власнику думку щодо заявлених позовних вимог, просила відмовити в задоволенні позову, представник позивача надав відповідь на відзив та просив задовольнити позовні вимоги. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що 10.12.2021 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 34.4.1221.1 згідно якого позичальник отримала від банку кредит в розмірі: 102 300, 00 гривень, терміном до 10.03.2026 року, шляхом переказу коштів на поточний рахунок зі сплатою відсотків у розмірі 44.44% річних (а.с.8-11). Судом встановлено, що відповідачем було підписано Акцепт про використання факсимільного підтвердження підпису уповноваженої особи та відбитку печатки Кредитодавця за допомогою засобів електронного або іншого копіювання при підписанні Кредитодацем паспорту споживчого кредиту (а.с.13-14). Отримання кредитних коштів підтверджується платіжною інструкцією Банку № 5393 від 10.12.2021 року, згідно якої Банком на рахунок позичальника [PERSON] було переведено кошти в розмірі: 102 300, 00 гривень (а.с.18). Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 10.12.2021 року по 01.06.2022 рік позичальник здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.5-7). Згідно розрахунку заборгованості станом на 01.06.2022 року заборгованість відповідача перед Банком становить 116 902,58 гривень, яка складається з 101 998, 92 грн. заборгованість по кредиту та 14 903, 66 гривень заборгованість по процентам (а.с.4). Отже, матеріалами справи встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, банком належним чином були виконані належним чином, здійснено перерахування кредитних коштів відповідачу, відповідач допустила порушення умов кредитного договору. Щодо посилання відповідача на п.6.1 Договору кредиту, яким передбачені підстави звільнення від відповідальності, суд зазначає наступне. Згідно умов кредитного договору, а саме, п. 3.1. (розділ 3. Відповідальність сторін) передбачено, зо за порушення строків повернення Кредиту та/або комісії за обслуговування кредиту та/або процентів та/або інших комісій, позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитним договором процентної ставки пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Згідно п.3.2 за невиконання або неналежне виконання зобов`язань позичальником та/або банком за Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Також згідно даного договору, встановлено, що останній містить в собі визначені умови та положення до п.5.3, договір отримано 10.12.2021 року [PERSON] . Таким чином, посилання відповідача на наявність в договорі п.6.1, спростовані матеріалами справи. Так, п.2.14 Договору визначено сторони звільняються від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо доведуть, що це порушення сталось внаслідок випадку або форс-мажорної обставини, що засвідчуються Торгово-промисловою палатою України та/або уповноваженим нею регіональним торгово-промисловими платами. Слід зазначити, що згідно листа від 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст. 14, 14? Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Форс-мажор не звільняє від обов`язку погашати кредит, а лише ВІДТЕРМІНОВУЄ ОБОВ`ЯЗОК ПОГАШЕННЯ КРЕДИТУ до закінчення дії форс-мажору (воєнного стану). Відповідно до статті 617\~ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Згідно із статті 141\~Закону України\~"Про\~Торгово-промислові\~палати в\~Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності. Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом. Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 141\~Закону України\~"Про\~торгово-промислові\~палати України" шляхом видачі сертифіката. Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 N 44 (5), Торгово-промислова палата України відповідно до статті 14\~Закону України\~"Про\~торгово-промислові\~палати в\~Україні" здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП. Отже, форс-мажор як обставина непереборної сили потребує доведення і належного правового оформлення сторонами в судовому процесі. Саме по собі існування таких надзвичайних і невідворотних обставин не звільняє сторону від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань. Торгово-промисловою палатою України (ТПП) було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Тобто, необхідно довести зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні. Варто зазначити, що введення воєнного стану в Україні визнано ТПП форс-мажорною обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Проте, кожен випадок неможливості належного виконання зобов`язань необхідно аналізувати окремо з визначенням конкретних обставин та вимог договору. Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на звільнення з місця роботи по причині ліквідації АТ «Банк Форвард», так як наслідок настання форс-мажорних обставини - оскільки, згідно наказу наданого відповідачем на підтвердження зазначених обставин встановлено, що наказом від 18.05.2023 року № 416-К [PERSON] звільнено з посади менеджера з розвитку бізнесу Північної регіональної дирекції Управління регіонального розвитку з займаної посади 31.05.2023\~року у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.59). Судом вставлено, що відповідачем кошти по кредиту (згідно виписки по особовому рахунку) було внесено 25.02.2022 року (а.с.7), згідно наказу про звільнення відповідач звільнена за 31.05.2023 року (а.с.59), заборгованість по нарахуванню відсотків здійснено в період з 10.12.2021\~року по\~01.06.2022 року (тобто до настання форс-мажорних обставин), а відтак, судом не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача щодо звільнення її від обов`язку виконання умов кредитного договору, крім іншого, обставини форс-мажору, за загальним правилом, звільняють сторони від відповідальності за порушення зобов`язання. Тобто від нарахування штрафів/пені за неналежне виконання зобов`язань. Договірні зобов`язання мають виконуватися належним чином, а одностороння відмова від зобов`язань не допускається. Цивільним законодавством передбачено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, зокрема, сплата штрафних санкцій. Проте, статтею 617 Цивільного кодексу України (ЦКУ), а також статтею 218 Господарського кодексу України (ГКУ) передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору). \~ \~ \~ \~З огляду на зазначене, судом не приймаються до уваги посилання відповідача викладені у відзиві, як такі, що спростовані матеріалами справи. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1. ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Як передбачено ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положення\~ч.\~6,7\~ЦПК України\~-\~доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. На підставі\~вищевикладених обставин,\~судом встановлено,\~що банком\~були виконані\~умови договору,\~надано відповідачеві\~кредит. Відповідачем порушено умови договору щодо повернення та погашення заборгованості, обставини відповідача щодо звільнення від виконання зобов`язання, судом до уваги не прийняті. З урахуванням викладених обставин та з огляду на порушення відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобов`язань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості у розмірі: 116 902, 58 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2 684 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved