Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Рух справи 22.09.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 20.09.2022, за підписом представника позивачів - адвоката Жаги Е.Г. (діє на підставі ордерів), в якій позивачі просять суд: -визнати за [PERSON] право на спадкування за законом прав та обов`язків померлого [INFO] [PERSON] за попереднім договором про обов`язок укладення основного договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 03.10.2018 між [PERSON] та ПАТ «Київміськбуд»; -визнати за [PERSON] право на спадкування за законом прав та обов`язків померлого [INFO] [PERSON] за попереднім договором про обов`язок укладення основного договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 03.10.2018 між [PERSON] та ПАТ «Київміськбуд»; -визнати за [PERSON] право на спадкування за законом прав та обов`язків померлого [INFO] [PERSON] за попереднім договором про обов`язок укладення основного договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 03.10.2018 між [PERSON] та ПАТ «Київміськбуд»; -визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право (обов`язок) на укладення основного договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в наступних частках: -3/5 частки за [PERSON] , відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу квартири, укладеного 03.10.2018 між [PERSON] та ПАТ «Київміськбуд»; -1/5 частки за [PERSON] , відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу квартири, укладеного 03.10.2018 між [PERSON] та ПАТ «Київміськбуд»; -1/5 частки за [PERSON] , відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу квартири, укладеного 03.10.2018 між [PERSON] та ПАТ «Київміськбуд». Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2022 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 23.09.2022. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28.09.2022 вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання було призначено на 09.02.2023. У зв`язку з повною неявкою учасників судового процесу у судове засідання, призначене на 09.02.2023 та відсутністю належних доказів отримання сторонами ухвали суду від 28.09.2022, 09.02.2023 підготовче засідання не відбулось та було перенесено на 13.04.2023. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13.04.2023 підготовче провадження закрито, справу було призначено до розгляду по суті на 06.07.2023. У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, 06.07.2023 судове засідання не відбулось та було перенесено на 27.07.2023. У зв`язку з продовженням перебування головуючого судді на лікарняному, 27.07.2023 судове засідання не відбулось та було перенесено на 12.10.2023. 11.10.2023 до суду надійшла заява представника позивачів в якій ставиться питання про проведення судового засідання, призначеного на 12.10.2023 без участі позивачів та їх представника, при цьому наголошується на тому, що позовні вимоги підтримуються в повному обсязі та позивачі просять їх задовольнити. У судове засідання, призначене на 12.10.2023 сторони та треті особі та/або їх представники не з`явились. Враховуючи наведені обставини та належне повідомлення всіх учасників судового процесу про дату судового засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті у судовому засіданні 12.10.2023 без участі учасників судового процесу. Обґрунтування позову В позові вказується, що 11.08.2002 між позивачем [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] (далі - [PERSON] ) було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON] . Зазначається, що від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Зауважується, що 03.10.2018 між [PERSON] та ПАТ «Київміськбуд» було укладено попередній договір про обов`язок укладення основного договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , 11 черга будівництва, в об`єкті: «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з об`єктами соціально-побутового призначення на [ADDRESS] » загальною проектною площею 60,04 кв.м., кількість кімнат - 2, розташований на 20 поверсі, що підтверджується додатковим договором-купівлі продажу квартири від 03.10.2018. При цьому, як вказується у позові, відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу квартири від 03.10.2018, [PERSON] вчасно та в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за попереднім договором та сплатив 1 043 651,31 грн. В позові стверджується, що [INFO] [PERSON] помер. Вказується, що [PERSON] у визначений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Буланкіної С. М. із заявою про прийняття спадщини за законом від свого імені та від імені неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . У позові наголошується на тому, що 11.04.2022 приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Буланкіною С.М. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю оригіналу документу, що підтверджують право власності спадкодавця на квартиру [ADDRESS] . Також у позові вказується, що відповідачем було відмовлено [PERSON] в укладенні основного договору купівлі-продажу квартири у зв`язку з відсутністю у останньої свідоцтва про право на спадщину. Водночас, у позові зазначається, що позивач [PERSON] та її діти прийняли спадщину після смерті [PERSON] , однак отримати свідоцтво про право на спадщину на майнові права на квартиру за яку було сплачено повну вартість не мають можливості. Щодо правової позиції відповідача 13.02.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, датований 08.02.2023, за підписом представника ПАТ «Київміськбуд» - Клименко О.А. (а.с. 57), в якому зазначається, що 03.10.2018 між ПАТ «Київміськбуд» та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , 11 черга будівництва, в об`єкті: «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з об`єктами соціально-побутового призначення на [ADDRESS] » та зареєстрований в реєстрі за № 7655. При цьому, вказується, що [PERSON] відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу квартири було сплачено кошти у розмірі 1 043 651,31 грн. Враховуючи зазначене, відповідач просить суд прийняти законне та обґрунтоване рішення. Щодо правової позиції приватного нотаріуса 27.02.2023 до суду від приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Булакіної С. М. надійшов лист від 16.02.2023 вих. № 20/01-16 (а.с. 76) разом з копією спадкової справи, в якому нотаріус зазначає, що заперечень проти позовних вимог не має та просить розглядати справу без її участі. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. 11.08.2002 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.08.2002, актовий запис № 14, вчинений Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області (а.с. 13). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.12.2003, виданим Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області (а.с. 10) та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.05.2008, виданим Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області (а.с. 11). Вбачається, що 03.10.2018 між ПАТ «ХК «Київміськбуд» (Майбутній Продавець) та [PERSON] (майбутній Покупець) укладено попередній договір купівлі-продажу квартири (далі - Договір від 03.10.2018), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. (а.с. 16-17), відповідно до п. 1.1 якого сторони зобов`язуються в майбутньому в строк та на умовах, визначених цим Договором, укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) квартири [ADDRESS] , 11 черга будівництва, в об`єкті «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з об`єктами соціально-побутового призначення по [ADDRESS] » (а.с. 16). Відповідно до п. 1.2 Договору від 03.10.2018 основний договір сторони зобов`язуються укласти протягом 60 (шістдесяти) календарних днів із дня державної реєстрації майбутнім продавцем права власності на майно та за умови виконанням майбутнім покупцем вимог п. 1.4 та п. 1.5. цього Договору (зворотній бік а.с. 16). За змістом п.п. 1.4, 1.5 Договору від 03.10.2018 майбутній Покупець зобов`язаний сплатити майбутньому Продавцю вартість Майна, визначену у п. 2.2 цього Договору протягом 5 банківських днів з дня укладення цього Договору; кінцеві розрахунки між Сторонами здійснюються після обмірів суб`єктом господарювання, що проводить технічну інвентаризацію, та отримання Майбутнім Продавцем технічного паспорту на Майно, відповідно до фактичної площі Майна, виходячи з вартості 1 кв.м., визначеної у в п. 2.2 цього Договору. Згідно з п. 2.2 Договору від 03.10.2018 на дату підписання цього Договору вартість майна складає 1 043 651,31 грн, без ПДВ, виходячи з вартості 1 кв.м. - 17 382,60 грн (зворотній бік а.с. 16). Як вказується позивачем та фактично підтверджується відповідачем, [PERSON] виконано зобов`язання за попереднім договором та сплачено 1 043 651,31 грн, що підтверджується квитанцією № ПН663501 від 03.10.2018 (а.с. 18) та повідомленням ПАТ «ХК «Київміськбуд» № 01465/0/2-21 від 02.04.2021 (а.с. 88). Разом з тим, до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 31.12.2020 Виконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради Гадяцького району Полтавської області (а.с. 14), з якого вбачається, що [INFO] у віці 38 років [PERSON] , [INFO] , помер. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 14.01.2021 позивачкою ( [PERSON] ) було подано заяву про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с. 79), в якій зазначається, що крім [PERSON] спадкоємцями за законом є діти спадкодавця - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та батьки спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] . При цьому, в матеріалах спадкової справи містяться заяви [PERSON] (а.с. 85) та [PERSON] (а.с. 86) про відмову від спадщини за законом та за заповітом, в разі його наявності, після смерті [PERSON] . З наданої позивачем копії свідоцтва про право власності, виданого 25.09.2021 приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Булакіною С. М. (а.с. 20), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , що є пережившею дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Булакіної С.М. від 11.04.2022 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] (а.с. 28) у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вказану квартиру. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загальноприйнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За змістом ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), прийняття нерухомого майна в експлуатацію та проведення державної реєстрації. Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі й права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Визначення майнового права як «права очікування» та повноваження власника таких прав надано, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 2610/22985/2012 (провадження № 14-390цс19), від 16.10.2019 у справі № 761/5156/13-ц (провадження № 14-425цс19) та постановах Верховного Суду від 17.07.2020 у справі № 5002-10/1364-2012, від 02.12.2020 у справі № 520/4555/17 (провадження № 61-43345св18), від 26.01.2022 у справі № 761/3462/13-ц (провадження № 61-8748св19), від 26.01.2022 у справі № 521/19092/17 (провадження № 61-7785св19), від 08.06.2022 у справі № 947/25597/19 (провадження № 61-3768св21), від 21.06.2022 у справі № 947/25617/19 (провадження № 61-3763св21). Таким чином, майнове право, яке є предметом договору купівлі-продажу, - це обумовлене право на набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.08.2023 № 753/6287/19, провадження № 61-9354св22). За укладеним попереднім договором № 7655 від 03.10.2018 померлим [PERSON] , як стороною правочину, виконано грошові зобов`язання та сплачено вартість квартири, яка встановлена цим договором. Тобто вчинено дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або для набуття майнових прав на об`єкт будівництва. Згідно з ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи (ч. 1 ст. 178 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, якщо вони нерозривно пов`язані з його особою й у зв`язку з цим не можуть бути виконані іншою особою (ст. 608 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 368 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). Таким чином, [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя набула право на майнові права на 1/2 частки квартири, як такої, що набута під час шлюбу з [PERSON] шляхом інвестування спільних коштів у майнові права на цю квартиру. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Крім того, [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом має право на спадкування права на майнові права на 1/3 частки від іншої 1/2 частки квартири. При цьому, діти померлого: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), як спадкоємці першої черги за законом, мають право на спадкування права на майнові права по 1/5 частці відповідної квартири. У даному випадку зобов`язання померлого [PERSON] за попереднім договором № 7655 від 03.10.2018 щодо укладення основного договору купівлі-продажу квартири не є нерозривно пов`язаними з її особою, оскільки, у майбутньому придбана квартира була б об`єктом спадкової маси, відповідно, його смерть не призвела до припинення зобов`язань за попереднім договором. В даному випадку, у зв`язку зі смертю [PERSON] , відбувся перехід прав і обов`язків за попереднім договором від [PERSON] до його спадкоємців. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1 статей 628, 629 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню. За змістом ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 635 ЦК України зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно нерозривно пов`язане з особою кредитора. У зобов`язаннях, не пов`язаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобов`язань. У такому разі відбувається перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. За змістом ст.ст. 11, 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають, зокрема з договорів та інших правочинів. Правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Воно може бути універсальним або частковим. За універсального правонаступництва до правонаступника переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. Це має місце зокрема у разі спадкування. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування (див. постанови Верховного Суду: від 20.06.2018 у справі № 640/13903/16-ц /провадження № 61-15147св18/, від 20.06.2018 у справі № 266/5267/18 /провадження № 61-6647св19/, від 20.03.2019 у справі № 550/1040/16-ц /провадження № 61-28423св18/; від 22.04.2020 у справі № 601/2592/18 /провадження № 61-17859св19/; від 22.04.2020 у справі № 127/23809/18 /провадження № 61-11210св19/; від 27.05.2020 у справі № 361/7518/16-ц /провадження № 61-43734св18/, від 16.09.2020 у справі № 464/1663/18 /провадження № 61-9410св19/ від 02.08.2023 у справі № 640/1851/19 /провадження № 61-13504св21/, що свідчить про сталість судової практики з відповідного питання). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19 /провадження № 61-16069св20/). Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вирішуючи спір у даній справі, суд вважає слушним застосувати правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 633/408/18 (провадження № 14-86цс22), за змістом якої у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально. З урахуванням встановленого судом результату, якого прагнув досягнути позивач, звертаючись з позовом у даній справі (визнання за спадкоємцями права на майнові права на квартиру у відповідних частках); з огляду на те, що у відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав, а у вирішенні спору поклався не розсуду суду; враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з викладенням резолютивної частини в редакції, що відповідає меті позову та є ефективним способом захисту. Враховуючи наведене,

Outcome: approved