Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду 16.10.2023 з указаною заявою та просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця с. Олександрівка Широківського району Дніпропетровської області, місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] , старшого стрільця відділення морської піхоти 36 окремої бригади морської піхоти ЗСУ старшого матроса, який загинув [INFO] о 02 год. 10 хв., у віці 23 років, на тимчасово окупованій території м. Маріуполь, безпосередньо здійснюючи заходи (приймаючи участь) кругової оборони м. Маріуполь, згідно з бойовим розпорядженням ОТУ « [INFO] » БТ від 27.02.2022 № 3/1т/оц/оту, унаслідок отримання вогнепального осколкового поранення під час обстрілу з боку противника. В обґрунтування вимог зазначає, що її син, [PERSON] , [INFO] , 30.07.2019 прийнятий на військову службу до лав ЗСУ і з початку повномасштабного вторгнення військ рф на територію України, пішов захищати незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередньо участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, проходив військову службу у в/ч [NUMBER] на посаді старшого стрільця відділення морської піхоти 36 окремої бригади морської піхоти ЗСУ старшого матроса. У березні 2022 року заявник отримала від [INFO] повідомлення про смерть сина [PERSON] , який будучи вірним військовій присязі, загинув [INFO] о 02 год. 10 хв., у бою за Батьківщину, виявивши стійкість і мужність. Його смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Листом від 17.01.2023 командира в/ч [NUMBER] повідомлено, що старший матрос [PERSON] , перебуваючи у м. Маріуполь та безпосередньо здійснюючи заходи (приймаючи участь) кругової оборони міста Маріуполь, загинув унаслідок отримання вогнепального осколкового поранення під час обстрілу з боку противника, своєчасно евакуювати тіло не надалося можливим через ведення активних бойових дій та постійні обстріли з боку противника, а у подальшому, у зв`язку з перебуванням тіла на тимчасово окупованій території. Остаточне місцезнаходження (поховання, знищення) тіла старшого матроса [PERSON] командуванню в/ч [NUMBER] невідомо. При зверненні до Широківського відділу ДРАЦС про проведення державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть [PERSON] , заявнику відмовлено через відсутність документа встановленої форми про смерть особи або рішення суду, у зв`язку з чим, [PERSON] змушена звернутися до суду з даною заявою. Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] та реалізації спадкових прав заявника. Ухвалою суду від 16.02.202 заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження, призначено судове засідання. Заявник [PERSON] та її представник, адвокат Верхуша Я.О., правом на участь у судовому засіданні не скористалися, у заяві вказали про розгляд справи за їх відсутності. Заінтересовані особи участі представників в судовому засіданні не забезпечили, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося через неявку в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали заяви, встановивши обставини справи та надавши оцінку доказам на їх підтвердження, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Олександрівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3. Другим відділом у смт Широке Криворізького РТЦК та СП Міністерства оборони України 06.03.2022 направлено [PERSON] повідомлення про смерть її сина, старшого стрільця відділення морської піхоти взводу морської піхоти батальйону морської піхоти 36 окремої бригади морської піхоти ЗСУ старшого матроса [PERSON] , 1999 року народження, прийнятого на військову службу 30.07.2019, який будучи вірний військовій присязі, у бою за Батьківсщину, виявивши стійкість і мужність, загинув [INFO] . Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Листом командира в/ч [NUMBER] до начальника [INFO] від 17.01.2023 повідомлено, що старший стрілець 1 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти батальйону морської піхоти в/ч [NUMBER] , старший матрос [PERSON] , перебуваючи у місті Маріуполь Донецької області та безпосередньо здійснюючи заходи (приймаючи участь) кругової оборони міста, загинув [INFO] о 02 год. 10 хв., унаслідок отримання вогнепального осколкового поранення під час обстрілу з боку противника, про що складено акт про настання смерті від 04.04.2022 № 64/БТГр/5. Своєчасно евакуювати тіло старшого матроса [PERSON] не надалося можливим через ведення активних бойових дій та постійні обстріли з боку противника. У подальшому евакуювати тіло [PERSON] не надалось можливим у зв`язку з перебуванням тіла на тимчасово окупованій території. На даний час остаточне місцезнаходження (поховання, знищення) тіла старшого матроса [PERSON] командуванню в/ч [NUMBER] невідомо. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Як визначено ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій. Відповідно до ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з ч. 3 ст. 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. Враховуючи вище наведене суд вважає, що [PERSON] , як мати особи, щодо якої вирішується питання про встановлення юридичного факту (факту смерті), має право на звернення до суду з такою заявою. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації. Як передбачено ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-VIII, надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з російською федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою Верховної Ради України № 252-VIII від 17.03.2015 (згідно з додатком), що набрала чинності 08.04.2015. Відповідно до додатків № 1 та 2 розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування» від 07.11.2014 за № 1085-р (зі змінами та доповненнями), окремі населені пункти Маріупольського району Луганської області, віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування. Таким чином, м. Маріуполь Маріупольського району Донецької області було відсутнє у визначеному законодавцем переліку тимчасово окупованих територій станом на 28.02.2022, дату настання смерті [PERSON] . Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Востаннє відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 18.08.2023 строком на 90 діб. Згідно з переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309 (із змінами відповідно Наказу 197 від 11.07.2023), вся територія Маріупольського району Донецької області віднесена до числа території України, що тимчасово окуповані російською федерацією. Дата початку тимчасової окупації - 05.03.2022. Як встановлено судом, подія загибелі [PERSON] сталася під час виконання останнім бойового завдання в районі бойових дій у м. Маріуполі Донецької області, тіло загиблого залишилося на тимчасово непідконтрольній території ЗСУ. Широківським відділом ДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заявнику 06.07.2023 надано відмову в проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , оскільки наданий акт № 64/БТГр/5 про настання смерті від 04.04.2022, виданий в/ч [NUMBER] , не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 № 545, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 №1150/13024, та рекомендовано звернутися до суду. За приписами ч. 4 ст. 49 ЦК України, реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану в установлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я, Офісу Генерального прокурора 09.03.2022 за № 177/450/46 затверджено Порядок взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини під час воєнного стану на території України. Даним порядком передбачено, що за умов явних ознак вогнепальної, вибухової, опікової, хімічної, радіаційної або іншої травми, як результату бойових дій, незалежно від того, чи є постраждалий військовим або цивільним, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем судово-медичним експертом на підставі зовнішнього огляду. Умовою для використання подібного алгоритму є обов`язкове фотографування трупа із достатнім цифровим документуванням, обов`язковий відбір матеріалу для судово-імунологічного та можливого молекулярно-генетичного дослідження (за необхідності), а також за можливості збереження елементів, що стали причиною травмування. Огляд трупа на місці його виявлення проводиться слідчим із залученням судово-медичного експерта або лікаря. У разі неможливості огляду трупа на місці його виявлення (обстріли, проведення бойових дій тощо) огляд трупа здійснюється слідчим в бюро судово-медичної експертизи або іншому спеціально визначеному та облаштованому безпечному місці, із залученням судово-медичного експерта або лікаря з можливим подальшим направленням трупа для проведення судово-медичної експертизи (розтину) трупа. Отже, для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану, заявнику необхідно мати оригінал лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), отримати який вона не має можливості з об`єктивних причин, що не залежать від її волі та зумовлені збройною агресією росії проти України. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для заявника встановлення такого факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті (загибелі) її сина, військовослужбовця [PERSON] , є необхідним для отримання свідоцтва про смерть останнього. Отже, сукупність наданих суду та досліджених у судовому засіданні доказів, поза розумним сумнівом, підтверджують факт смерті [PERSON] у м. Маріуполі Донецької області [INFO] о 02 год. 10 хв., при безпосередньому здійсненні останнім заходів кругової оборони міста Маріуполя внаслідок отримання вогнепального осколкового поранення під час обстрілу з боку противника. Також, перед судом доведено неможливість отримання заявником необхідних документів та, відповідно, неможливість реєстрації смерті сина в позасудовому порядку, адже орган реєстрації актів цивільного стану уповноважений проводити реєстрацію смерті особи лише на підставі оригіналу лікарського свідоцтва про смерть. Враховуючи, що встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті її сина та отримати свідоцтво про смерть, при цьому, встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за даних обставин не вбачається можливим, суд, оцінивши докази в справі в їх сукупності, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення в справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, але оскарження не зупиняє його виконання. Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави, згідно з ст. 141 ЦПК України та п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved