Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором,\~мотивуючи позовну\~заяву тим,\~що 01.09.2022\~року між сторонами,\~за допомогою\~Веб-сайту,\~який є\~сукупністю інформаційних\~та телекомунікаційних\~систем ТОВ\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС»,\~в рамках\~якої реалізуються\~технології обробки\~інформації з\~використанням технічних\~і програмних\~засобів і\~які у\~процесі обробки\~інформації діють\~як єдине\~ціле,\~було укладено\~електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1081-7210. Кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. За умовами договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 1000,00 грн., строком кредитування 300 днів, заявленим строком 14 днів, зі сплатою 3,00% в день. [PERSON] \~неналежно виконує\~взяті на\~себе зобов`язання,\~чим порушує\~умови кредитного\~договору в\~результаті чого\~станом на\~22.08.2023\~року у\~нього утворилась\~заборгованість в\~розмірі 9960,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 1000,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 8960,00 грн. З огляду на викладене, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач [PERSON] з дотриманням строку подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов є незаконним, необґрунтованим та підлягає залишенню без задоволення. Відповідач не має боргових зобов`язань перед позивачем. Позивач не надав суду жодних доказів того, що відповідач заборгував позивачу грошові кошти, зазначені в позовній заяві. Долучені до позовної заяви документи не можуть підтверджувати факт існування боргу [PERSON] , оскільки розрахунок заборгованості не є первинним обліковим бухгалтерським документом. Також відповідач не погоджується з сумами, зазначеними в розрахунку та вважає їх надуманими. З приводу анкети позичальника, то вона не може підтверджувати існування боргу, оскільки це є лише пропозиція укласти договір та вона не містить будь-яких істотних умов кредитного зобов`язання. Відсутні будь-які посилання на картку, з якої відповідач міг отримувати грошові кошти та умова про отримання цієї картки відповідачем. Умови та правила надання банківських послуг та правила користування платіжною карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу, так як вони не підписані відповідачем. Вимога про нарахування та сплату неустойки не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч.ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності. Також у зв`язку з введенням в Україні режиму воєнного стану позичальники звільняються від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України. На підставі викладеного просив залишити без задоволення позовну заяву ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та судові витрати покласти на позивача. Позивач відповідь на відзив до суду не подав. Судову кореспонденцію, разом з ухвалою суду про відкриття провадження у справі (з роз`ясненням його процесуальних прав) отримав 28.09.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 32). Також позивачем було отримано відзив на позовну заяву 13.10.2023 року (а.с. 39, 40, 43-44). Таким чином, встановлений судом процесуальний строк для подання відповідь на відзив закінчився. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України. 01.09.2022 року між ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1081-7210 (а.с. 13-18). Договір укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Правила відкриття кредитної лінії (а.с. 8-12). є невід`ємною частиною договору та разом з Договором про відкриття кредитної лінії (який також є невід`ємною частиною договору) складають єдиний договір. Слід зазначити, що і Правила відкриття кредитної лінії, і Договір про відкриття кредитної лінії містять електронний підпис відповідача, тобто він був ознайомлений з їх змістом. З огляду на викладену обставину суд не приймає до уваги посилання відповідача на постанову Верховного Суду №6-16цс15 від 11.03.2015 року, оскільки вона стосується інших обставин. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальннику грошових коштів у розмірі 1000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а останній зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (п.п. 22 п. 2 договору про відкриття кредитної лінії). Згідно з п.п. 4.2. п. 4 договору про відкриття кредитної лінії, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. З огляду на викладене вище, суд критично ставиться до твердження відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази про отримання ним якоїсь картки чи відкриття йому рахунку, оскільки кредитні кошти були перераховані на банківський рахунок позичальника, вказаним ним же. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду (14 календарних днів). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: -стандартною 3,00% за кожен день користування кредитом; -пільговою 2,50% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду; -зниженою - 2,50% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом (п. 4 договору про відкриття кредитної лінії). Відповідно до п.п. 4.8 п. 4 договору про відкриття кредитної лінії, строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 28.06.2023 року. За змістом\~п.п.\~5.2\~п.\~5 Правил відкриття кредитної лінії, надання заявником відповіді кредитодавцю про повне та безумовне прийняття оферти (Акцепт) в порядку, передбаченому даним пунктом Правил, вважається підписанням договору відповідно до ч. 6 ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. З приводу\~твердження відповідача,\~що копія\~анкети позичальника\~не може\~підтверджувати існування\~боргу.\~Оскільки вона\~є лише\~пропозицією укласти\~договір,\~то слід\~зазначити наступне. В паспорті кредиту, що міститься в справі, не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Разом з тим, сторонами в подальшому було підписано в електронному вигляді кредитний договір, на якому міститься електронний підпис позичальника. Також вказаний договір містить зміст договору та волю сторін. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При поданні інформації відповідно до п. 3.2. договору позичальником верше, відбувається реєстрація позичальника на веб-сайті кредитодавця та формується позичальнику його особистий розділ на веб-сайті кредитодавця. Доступ до особистого кабінету здійснюється позичальником після авторизації шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається кредитодавцем позичальнику в СМС-повідомленні або надається шляхом дзвінку на номер телефону, який має юридичне значення ідентифікації позичальника в розумінні ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (п.п. 3.3 договору). Рішення про можливість укладення даного договору приймається кредитодавцем на підставі обробки інформації, наданої позичальником та здійснення інших дій, передбачених Правилами. Загальний розмір пропонованого кредиту та інші умови надання кредиту визначаються кредитодавцем на підставі інформації, наданої позичальником (п.п. 3.6. п. 3 договору про відкриття кредитної лінії). Відповідачу [PERSON] \~було перераховано\~кошти у\~розмірі 1000,00\~грн.\~за кредитним\~договором № 1081-7210\~від 01.09.2022\~року на\~банківський рахунок\~позичальника з\~використанням \~вказаних ним\~реквізитів електронного платіжного засобу (а.с. 18 зворіт, 19-20). У випадку порушення кредитодавцем умов договору та вимог законодавства щодо етичної поведінки кредитодавець несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України на дату вчинення такорго порушення (п.п. 7.3. п. 7 договору). Отже, судом установлено, що сторони уклали кредитний договір. Відповідач неналежно виконує свої зобов`язання за цим договором. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за кредитним договором № 1081-7210 від 01.09.2022 року станом на 22.08.2023 року становить 9960,00 грн. та складається з: прострочена заборгованість за кредитом 1000,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 8960,00 грн. (а.с. 23-25). Щодо заперечення відповідача відносно сум, зазначених у розрахунку, то слід відзначити, що це є його припущення, яке нічим не мотивоване та не підтверджене належними доказами. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц. огляду на викладене, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що розрахунок заборгованості не може підтвердити існування боргу. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо порядку нарахування неустойки, оскільки відповідно до змісту позовної зави та розрахунку заборгованості позивачем не заявлялась вимога про стягнення з відповідача неустойки (штраф, пеня). Таким чином,\~суд вважає\~обґрунтованою вимогою\~позивача про\~стягнення з\~відповідача боргу\~за кредитним\~договором №1081-7210\~від 01.09.2022\~року на\~загальну суму 9960,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати на оплату судового збору в розмірі 2147,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved