Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому прохає визнати відмову органу приватизації Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (рішення №12 від 05.07.2023) у приватизації [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS] незаконною. Зобов`язати Горішньоплавнівську міську раду Кременчуцького району Полтавської області (в особі органу приватизації Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області) і виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області вчинити дії щодо приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] та на умовах, передбачених ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що у червні 2023 року вона звернулась до органу приватизації Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області з заявою щодо оформлення передання у приватну власність квартири за адресою: [ADDRESS] . Органом приватизації Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області прийнято рішення №12 від 05.07.2023 про відмову у приватизації у зв`язку з тим, що нею не доведено, що вона належить до членів сім`ї наймача, зазначених в ордері. Між [PERSON] та [PERSON] , 20.06.1992 року укладено шлюб, в подальшому, як сім`я вони стали проживати за адресою: [ADDRESS] . 21.10.1992 в зазначеному житлі [PERSON] зареєструвала своє місце проживання. Вказана квартира на підставі ордеру була передана 07.02.1972 в користування її свекру [PERSON] та членам його сім`ї: дружині [PERSON] та сину [PERSON] . [INFO] її свекор [PERSON] помер, право на приватизацію мав і її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . ЇЇ сімейне життя із [PERSON] не склалося, 11.07.2005 шлюб між ними розірвано, після чого вона разом з дітьми залишилась проживати за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] переїхав проживати до житла своєї мами за адресою: [ADDRESS] , яке остання отримала в порядку поліпшення умов проживання їхньої сім`ї в 1993 році. У зв`язку з досить тривалим не проживанням її колишнього чоловіка в житлі за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.11.2009 у справі №2-1297/09 його було визнано таким, що втратив право на користування вказаною квартирою. Вона всилилась до вищевказаної квартири на законних підставах з дозволу наймача, законність її проживання в даній квартирі ніхто не оспорює, вона проживала там після укладення шлюбу з [PERSON] , проживає після розірвання шлюбу, користується вказаною квартирою 31 рік, оплачує комунальні послуги, з нею укладені договори про надання житлово-побутових послуг, житлові чеки нею не використані всі ці обставини відповідач не оспорює. Вважаючи підстави відмови у приватизації необґрунтованими, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права шляхом пред`явлення відповідного позову. Ухвалою суду від 27.09.2023 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у відповідності до\~ст.278 ЦПК України\~відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні без повідомлення сторін не надіслав. Звернувся на адресу суду з заявою в якій прохав прийняти законне та обґрунтоване рішення. Тому, відповідно до\~ч.5 ст.279 ЦПК України\~судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків. 17.02.1972 [PERSON] видано ордер №7 на вселення в квартиру по [ADDRESS] , загальною площею 20, 72 м2 в складі трьох осіб [PERSON] , його дружини [PERSON] та їхнього сина [PERSON] (а.с.14). Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , актовий запис про смерть №89 (а.с.17). Згідно із копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , актовий запис про смерть 324 (а.с.17 зворотній бік). Згідно із довідкою від 18.07.2023 №12-03/93 про зареєстрованих у житловому приміщенні наданої сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів Горішньоплавніської міської ради Кременчуцького району Полтавської області Білоконь Н.В. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , дата реєстрації 21.10.1992 (а.с.21). Відповідно до довідки №7 наданої довідково-інформаційною службою ТОВ «НОВА-КОМ» [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Згідно із витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до довідки від 08.12.2020 №80 наданої ТВБВ №10016/068 м. Горішні Плавні (м. Комсомольськ) [PERSON] , [INFO] в списках на приватизацію значиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.21 зворотній бік). Як вбачається з договору від 25.03.2016 укладеного між КПВ «Комсомольськтеплоенерго» в особі директора Лихожон М.М. та [PERSON] про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, дані послуги надаються [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Відповідно до договору від 22.03.2016 №1120136864 укладеного між ПАТ «Полтаваобленерго» в особі начальника Старокожко І.М. та [PERSON] про користування електричної енергії, дані послуги надаються [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). [PERSON] звернулась до голови органу приватизації Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області Павленка І.О. з заявою про передачу їй в приватну власність квартири (а.с.8). Відповідно до рішення від 05.07.2023 №12 на засіданні органу приватизації Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області було розглянуто подану заяву позивача та відмовлено у передачі в приватну власність квартири у зв`язку з тим, що не доведено її належності до членів сім`ї наймача (а.с.12). Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Відповідно до пункту 11 статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до п.п.17-18 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396 (зі змінами) громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру звертається в орган приватизації з заявою та такими документами: копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок-технічний паспортна садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Згідно з частиною 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п.2 ст.2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири-музеї, квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, Ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників, кімнати у гуртожитках; квартири(будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Статтею 328 ЦК України визначено підстави набуття права власності. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Відповідно до положень зазначених законів право на приватизацію квартир державного житлового фонду мають громадяни України, які постійно на законних підставах проживають у них. Органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до вимог статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Отже, позивач на законних підставах заселилася до займаного житлового приміщення, постійно та тривалий час проживає у ньому, а тому суд приходить до висновку, що не включення [PERSON] в ордер не може бути обґрунтованою підставою для прийняття органом приватизації рішення про відмову у передачу у власність житла позивача, зважаючи на наявність інших доказів, що свідчать про законність проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Тому, суд приходить до висновку, що позивач має право на приватизацію квартири, в якій вона зареєстрована і мешкає, а відмова відповідача в реалізації права на приватизацію порушує права позивача. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. На підставі ст. 345 ЦК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.263-365 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved