Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги таким. На примусовому виконанні Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває судовим наказ Чугуївського міського суду Харківської області від 21 травня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07 травня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок несвоєчасного і неповного виконання відповідачем своїх зобов`язань, з 07 травня 2021 року виникла заборгованість зі сплати аліментів, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення пені (неустойки) за прострочку сплати аліментів за період часу з травня 2021 року по грудень 2022 року у розмірі 54725 грн 24 коп. 09 травня 2023 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій він просив стягнути пеню (неустойку) за прострочку сплати аліментів за період часу з травня 2021 року по березень 2023 року у розмірі 61437 грн 60 коп., обґрунтовуючи її тим, що доки відбувається розгляд справи заборгованість збільшилася. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представниця адвокат Суховецька О. В. заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачка не могла сплачувати аліменти за судовим наказом в повному обсязі, оскільки перебувала у відпустці по догляду за дитиною, що свідчить про відсутність умислу на ухилення від сплати заборгованості за аліментами. За результатами судового розгляду на підставі повідомлених сторонами обставин справи та наданих ними доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 21 травня 2021 року присуджено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07 травня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Вказаний судовий наказ набрав законної сили 08 липня 2021 року. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 13 вересня 2021 року, старшим державним виконавцем Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Корольовою А. С., відкрито виконавче з примусового виконання судового наказу № 636/1961/21, виданого 08 липня 2021 року Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07 травня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач систематично ухилялася від виконання рішення суду, сплачувала аліменти невчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість зі сплати аліментів. Відповідно до розрахунку заборгованості від 19 грудня 2022 року, наданого старшим державним виконавцем Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Петрушенко Н. С., станом на 19 грудня 2022 року заборгованість [PERSON] становить 58879 грн 19 коп. Підставою для звернення з вимогою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, згідно доводів позивача та матеріалів справи, стала несплата відповідачем аліментів за судовим рішенням. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 Сімейного кодексу України, суд повинен встановити крім факту заборгованості за аліментами, ще й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні. Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.\~196\~СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~Сімейного кодексу\~України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 14-37цс18, а тому повинна враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до правового висновку, зробленого у постанові Верховного Суду від 20 липня 2020 року у справі № 362/4462/16-ц (провадження № 61-10968св19), відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196\~Сімейного кодексу\~України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Позивачем додано до позову розрахунок неустойки (пені) за період часу з травня 2021 року до грудня 2022 року, відповідно до якого неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів становить 54725 грн 24 коп. 09 травня 2023 року позивачем додано новий розрахунок заборгованості та відповідно уточнений розрахунок неустойки (пені) за період часу з травня 2021 року до березня 2023 року, відповідно до якого неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів становить 61437 грн 60 коп. Посилання відповідача та її представника про наявність на утриманні відповідачки другої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 січня 2021 року, та перебування в цей час у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, суд не приймає до уваги, оскільки наявність на утриманні інших неповнолітніх дітей та відсутність роботи, не є підставою для звільнення від сплати пені за прострочення сплати аліментів. Однак, беручи до уваги обмеження, визначені у ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, відповідно до яких розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів, а згідно з наданою Чугуївським відділом державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) довідкою, заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 66746316 [PERSON] станом на 28 вересня 2023 року становить 27196 грн 74 коп., в цьому випадку розмір пені (61437 грн 60 коп.) перевищує розмір заборгованості (27196 грн 74 коп.). З огляду на це, суд відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне стягнути з відповідача суму пені у розмірі 27196 грн 74 коп., яка дорівнює 100% заборгованості боржника за несплату аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України\~«Про судовий\~збір» при зверненні до суду з вказаним позовом, то відповідно до ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача 1073 грн 60 коп. належного до сплати судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів - Головне управління казначейства у м. Києві). На підставі викладеного,

Outcome: partial