Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

29 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь: - заборгованість за Договором позики №Х140521-09 від 14 травня 2021 року та додаткової угоди №1 від 29.11.2021 у сумі 159 512,01 грн (сто п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот дванадцять гривень 01 копійка), з яких: 103 740,00 грн - сума основного боргу; 87,95 грн - інфляційні збитки; 27,16 грн - три відсотки річних; 55 656,90 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання; -судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 24 875,60 грн (двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять гривень 60 копійок), а також відшкодування сплаченого судового збору у сумі 1 595,12 грн (одна тисяча п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 12 копійок) У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, а також уникненням відповідачем мирного вирішення спору, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився при цьому подав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставіст. 280 ЦПК Українив заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Виклик відповідача [PERSON] у судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст.128 ЦПК України . Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши норми цивільного права, які регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. 4 травня 2021 року між [PERSON] (надалі - Позивач, Позикодавець), від імені та в інтересах якої діяв [PERSON] , та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник) був укладений письмовий Договір позики № l40521-09 (далі Договір позики). Предметом якого було передання у власність Позичальника грошових коштів у сумі 72 150 (сімдесят дві тисячі сто пятдесят гривень 00 копійок, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 27,750 грн.) на день укладення цього Договору було еквівалентно 2 600 (дві тисячі шістсот) доларів США 00 центів. Згідно п.2 Договору позики, сума позики отримана Позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до п.1 Договору позики та графіку повернення Позичальником грошових коштів. закріпленому у п.5 Договору позики, становив 14 листопада 2021 року включно. Згідно п.8 Договору позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п. 1 даного договору, готівкою. Пунктом 1 Договору позики сторони погодили, що загальна сума в позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої гривнях, яка підлягає поверненню, буде дорівнювати 2 600 доларів США за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу за цим Договором. Пунктом 10 Договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За несвоєчасне повернення позики (й чергової частини) Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Згідно п.п. 11,12 Договору позики забезпеченням виконання Позицальником зобов?язань була передача в заставу рухомого майна - автомобіля MERCEDES-BENZ модель VITO 112CDI, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2001 року випуску, тип - загальний легковий - загальний пасажирський, колір - бежевий, державний номер АХ5965CX, який належав Позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 05.03.2020, ТСЦ 6350. Відповідно до п.13 Договору позики, факт повернення позики або її частини підтверджується заявою Позикодавця, про одержання суми позики в повному обсязі або частково, яке є єдиним належним підтвердженням виконання Позичальником зобов?язання за цим договором. Після повного виконання зобов?язання Позичальником за даним договором Позикодавець зобов?язується передати Позичальнику розписку. Відповідно до п. 15.2. Договору позики, Позичальник зобов?язаний належним чином виконувати зобов?язання, покладені на нього положеннями Договору позики (в тому числі щодо своєчасного повернення позики). Згідно п. 15.4. Договору позики, у разі невиконання Позичальником умов Договору позики, Позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов?язання за Договором позики. Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв?язку з неповерненням позики у визначені Договором позики строки, неможливістю Позичальника виконати свої зобов?язання в повному обсязі та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою № від 29.11.2021 до Договору позики № 140521-09 від 14.05.2021 були внесені зміни до п. 1, 5. Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність Позичальника було передано грошових коштів у сумі 71 162 (сімдесят одна тисяча сто шістдесят дві) гривні 00 копійок, що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 27,370 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 2 600 (дві тисячі шістсот) доларів США 00 центів. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди , становив 14.05.2022 включно. Факт отримання позики, зокрема, підтверджується розпискою від 29.11.2021, написаною власноруч Позичальником. Відповідно до додаткової угоди № l Відповідач мав повернути грошові кошти Позивачу відповідно до графіку платежів, а саме: до 14.12.2021 - 2737,00 гри (еквівалент 100 доларів США); до 14.01.2022 - 2737,00 грн (еквівалент 100 доларів США); до 14.02.2022 - 2737,00 грн (еквівалент 100 доларів США); до 14.03.2022 - 2737,00 грн (еквівалент 100 доларів США); до 14.04.2022 - 2737,00 грн (еквівалент 100 доларів США); до 14.05.2022 - 257477,00 грн (еквівалент 2100 доларів США); До теперішнього часу Відповідач позику не повернув, чим взяті на себе зобов`язання не виконав. Позивач постійно в усній формі вимагала повернення боргу, але Відповідач не виконував взяті на себе зобов?язання. Крім того, Позивач на цей час не володіє інформацією щодо місцезнаходження Відповідача та заставного майна. Таким чином, Відповідач умисно ухиляється від виконання поклалених на нього Договором позики зобов' язань та повернення боргу. Викладені обставини підтверджуються наступними доказами: ???Договором позики № 140521-09 від 14 травня 2021 року; ???Договором застави транспортного засобу від 14.05.2021 року ; ???Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 14.05.2021 року ; ???Додатковою угодою № l від 29.11.2021 року до Договору позики; ???Розпискою про отримання грошових коштів від 29.11.2021 року; Таким чином, Відповідач порушив взяті на себе зобов?язання за Договором позики і до теперішнього часу не виконав свої обов?язки, порушивши умови Договору позики та ч.1 ст. 1049 ЦК України щодо строків повернення суми боргу, завлавши таким цином матеріальні втрати Позивачеві. У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (Позикодавець) передає у власність другій стороні (Позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики та додатки до нього вважається укладений між заявником - позикодавцем та боржником - позичальником, оскільки згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, на підставі чого, відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, Позичальником було надано розписку про отримання грошових коштів. У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред?явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред?явлення позиколавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов?язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України визначено, що зобов?язання підлягає виконанню у строк, встановлений договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов?язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Пунктом 10 Договору позики передбачено, що у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до Постанови Великої палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі No 902/417/18, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов?язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов?язання. Подібні висновки сформульовані також, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах No 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Відповідно до Договору позики та додаткової угоди № l до нього, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення платежу за цим договором. Згідно довідок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» курс гривні до долара США становив: станом на 14.12.2021 - 27,10 грн.; станом на 14.01.2022 - 28,05 грн.; станом на 14.02.2022 - 28,75 грн.; станом на 23.02.2022 - 30,15 грн. Отже, відповідно до додаткової угоди № l заборгованість Відповідача на вказані дати становила: станом на 14.12.2021 - 2710 грн.; станом на 14.01.2022 - 5515 грн.; станом на 14.02.2022 - 8390 грн. Законом України від 15 березня 2022 року No 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воснного стану» (далі - Закон No 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов?язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов?язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, розрахунок штрафних санкцій за неповернення позики, відповідно до умов Договору позики, здійснювався по 23.02.2022 року . Згідно статей 192, 524 та 533 ЦК України, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. При цьому, чинне законодавство не містить заборони на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. Отже у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості - заборгованість за Договором позики №Х140521-09 від 14 травня 2021 року та додаткової угоди №1 від 29.11.2021 року становить 159 512,01 грн (сто п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот дванадцять гривень 01 копійка), з яких: 103 740,00 грн - сума основного боргу; 87,95 грн - інфляційні збитки; 27,16 грн - три відсотки річних; 55 656,90 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання; Щодо Розміру витрат на оплату послуг адвоката, то він має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до адвоката Гупала Романа Миколайовича з метою надання останнім правової допомоги, в тому числі пов`язаної зі зверненням до суду з позовом у даній справі. Зокрема, матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та адвокатом укладено угоду про надання правової допомоги від 15.09.2020 року (а.с.31), за змістом якого адвокат приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даною угодою за окремим визначеним дорученням клієнта. Правова допомога позивачу надавалася адвокатом Гупал Романом Миколайовичем, який діяв на підставі ордеру від 18.08.2022 року серія АХ № 1100512 (а.с.37), виданому адвокатом Гупал Р.М Зокрема, вказаним адвокатом була підписана позовна заява. Відповідно до Договору про надання правової допомоги від 15.09.2020 року, укладеного між Позивачем та адвокатом, з додатковою угодою № 1 від 15.09.2021 року та додатку до нього від 18.08.2022 року , орієнтовна вартість наданих послуг без участі у судових засіданнях становить 12 000 грн (консультація Клієнта з вивченням відповідних документів за позовом, юридичний аналіз законодавства та судової практики з питань, викладених у позовній заяві, підготовка та подача позовної заяви, підготовка та подача відповіді на відзив). Участь у судових засіданнях становить 6 500 грн. (3 250 грн за кожен судодень, орієнтовно 2 судових засідання). Згідно акту наданих послуг від 22.08.2022 року, станом на дату подачі позовної заяви, виконано робіт на суму 10 400 грн. Крім того, у разі прийняття рішення по справі на користь Позивача, він має сплатити додатковий гонорар у розмірі 5% від суми задоволених позовних. Сума позовних вимог складає 159 512,01 грн. (5% від даної суми складає 7 975,60 грн). Отже, попередня (орієнтовна) сума витрат на професійну правничу допомогу становить 24 875 (двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят п?ять) грн. 60 коп. (10400 грн + 6500 грн + 7975,60 грн). Факт надання правової допомоги підтверджується копіями договору про надання правової допомоги від 15.09.2020 року , додатковою угодою №l від 15.09.2021 року, додатком до договору від 18.08.2022 року, попереднім розрахунком вартості однієї години надання послуг, актом наданих послуг від 22.08.2022 року та рахунком-фактурою від 22.08.2022 року . Таким чином, враховуючи, що сума судових витрат, заявлених до відшкодування, відповідає умовам договору про надання правової допомоги та підтверджена відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1 595 грн. 12 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved