Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати Договір про внесень змін та доповнень до Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 12.07.2023 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу Пашкевич Л.Г. за реєстровим номером 640. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.05.2021 між [PERSON] та ПрАТ "ХК "Київміськбуд" (відповідач 1) було укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкевич Л.Г. за реєстровим номером 640. За цим Договором позивач особисто сплатила Відповідачу 1 всю суму за Попереднім договором, а саме 1 234 939,50 грн., що підтверджується довідкою №Ф/1360 від 27 травня 2021 року. Позивач має рідного брата [PERSON] , який є громадянином російської федерації, але народився в Україні та хотів повернутися проживати в Україну. [PERSON] умовив позивачку переоформити Попередній договір на нього, щоб згодом отримати житло у Києві та оформити посвідку на проживання. Натомість відповідач 2 обіцяв повернути позивачці кошти сплачені нею за Попереднім договором. 12 липня 2021 року між позивачкою, відповідачем 1 та відповідачем 2 було укладено Договір про внесення змін та доповнень до Попереднього договору купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкевич Л.Г. за реєстровим номером 640. Договір було вчинено у нотаріальній формі, його було посвідчено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкевич Л.Г. за реєстровим номером 935. Відповідно до п. 3 Договору, з моменту його укладання до відповідача 2 перейшли всі права та обов`язки за Попереднім договором. 12 липня 2021 року, тобто в день укладення Договору, відповідач 2 написав позивачу розписку, якою він зобов`язується повернути сплачені нею кошти в сумі 1 234 939,50 грн. до 31 грудня 2021 року. Але у вказаний строк відповідач 2 кошти не сплатив та на неодноразові звернення він відповідає, що грошей він на теперішній час не має, приїхати черех військовий стан не може та не має можливості виконати свої зобов`язання та відмовляється розірвати Договір. Так як відповідач 2 є рідним братом позивачки то вони мають хороші родинні зв`язки, вона сподівалася, що гроші їй він поверне або розірве Договір, як він зобов`язувався у розписці. Тому, так як зобов`язання було оформлено розпискою, оригінал якої до погашення заборгованості зберігається у позивача. 20 квітня 2023 року позивач звернулася із письмовою заявою до відповідача 1, в якій просила, за обставин, що склалися, розірвати Договір, але відповідач 1 їй у цьому відмовив. Укладаючи Договір позивачка розраховувала повернути кошти сплачені за Попереднім договором, ці кошти були потрібні їй, але в результаті вона нічого не отримала, а натомість передала свої права та обов`язки за Попереднім договором, а це є істотним порушенням, що завдає значної матеріальної шкоди позивачці та є підставою для розірвання Договору. Враховуючи вищенаведене [PERSON] просить суд задовольнити позовні вимоги та розірвати Договір про внесень змін та доповнень до Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 12.07.2023 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу Пашкевич Л.Г. за реєстровим номером 640. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10.05.2023 у справу передано на розгляд за підсудністю до Деснянського районного суду м.Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2023 справу передано головуючому судді - Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29.06.2023 цивільну справу за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Холдінгова компанія "Київміськбуд", [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пашкевич Людмила Георгіївна про про розірвання Договору про внесення змін та доповнень прийнято та відкрито провадження, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 11.07.2023 на адресу суду через засоби поштового зв`язку "Укрпошта" від представника відповідача Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" - О.А. Клименка надійшов відзив по справі в якому повідомляє наступне. Підтверджує, що дійсно 11.05.2021 року між ПрАТ "ХК "Київміськбуд" та [PERSON] був укладений Попередній договір купівлі-продажу квартири, предметом якого є зобов`язання сторін укласти у майбутньому Основний договір купівлі - продажу квартири №91 у житловому будинку за будівельною адресою: секція №1.1, І черга будівництва в об`єкті: "Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціальної інфраструктури (соціальне житло), [ADDRESS]. 12.07.2021 року між ПрАТ "ХК "Київміськбуд", [PERSON] , [PERSON] був укладений Договір про внесення змін та доповнень, за якими [PERSON] стає стороною Попереднього договору. Тож, представник відповідача зазначає, що враховуючи, що права та інтереси відповідача розгляд даної справи не зачіпає, то ПрАТ "ХК "Київміськбуд" не заперечує проти задоволення позову. На день ухвалення рішення відповідач [PERSON] своїм правом не скористався, відзиву на позов не подав. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Третя особа у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 11.05.2021 між [PERSON] та ПрАТ "ХК "Київміськбуд" було укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкевич Л.Г. за реєстровим номером 640. Предметом договору є зобов`язання сторін щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна - квартири №91 загальною площею 53,81 кв.м., у житловому будинку за будівельною адресою: секція №1.1, І черга будівництва в об`єкті: " Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціальної інфраструктури (соціальне житло) [ADDRESS] . Пунктом 1.2 Основний Договір Сторони зобов`язуються укласти протягом 6 (шести) календарних місяців із дня отримання майбутнім продавцем поштової адреси будинку, в якому знаходиться майно та за умови виконання майбутнім покупцем вимог п.1.4 та п.1.5 цього Договору. Пунктом 1.4 майбутній Покупець зобов`язаний сплатити майбутньому продавцю вартість майна, зазначену у п.2.2 цього Договору, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня укладення цього Договору. П.2.2. на дату підписання цього Договору вартість майна складає 1 234 939,50 грн., без ПДВ.Кошти у розмірі 1 234 939, 50 грн. були передані [PERSON] для ПрАТ "ХК "Київміськбуд". Відповідно до укладеного Договору про внесення змін та доповнень до Попереднього договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 11 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкевич Л.Г, за реєстровим №640, другий абзац Преамбули Попереднього Договору у наступній редації: " [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина Російської Федерації [NUMBER] , виданий Відділом УФМС Росії у Саратовській області в Ленінському районі міста Саратова 23 серпня 2013 року , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , які далі за текстом окремо іменуються як "Сторона", а разом - "Сторони", попередньо ознайомлені з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, маючи необхідний обсяг цивільної дієздатності, відповідно до статті 635 Цивільного кодексу України, уклали цей Попередній договір купівлі-продажу про наступне. 12 липня 2021 року, тобто в день укладення Договору, відповідач 2- [PERSON] написав позивачу розписку, якою він зобов`язується повернути сплачені нею кошти в сумі 1 234 939,50 грн. до 31 грудня 2021 року. Однак [PERSON] кошти не сплатив та на неодноразові звернення він відповідає, що грошей він на теперішній час не має, приїхати через військовий стан не може та не має можливості виконати свої зобов`язання, відмовляється розірвати Договір. У встановлений строк відповідач грошові кошти позивачу не повернув. Так, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст. 628 ЦК передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Інститут свободи договору передбачає можливість сторін вільно визначати зміст договору, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, які не суперечать законодавству, з врахуванням звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому сторони мають право врегулювати й ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства та не суперечать ним. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладених у постановах від 13.02.2013 у справі № 6-176цс12, від 02.09.2015 у справі № 6-226цс14, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання. Якщо договору, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором. Згідно з ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Враховуючи вимоги закону до форми договору купівлі-продажу нерухомості, який повинен бути нотаріально посвідчений, попередній договір в такому випадку також має бути нотаріально посвідченим. Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України права володіння, користування та розпоряджання своїм майном належать власнику. Якщо майно належить особі не на праві особистої приватної власності, а разом з іншим співвласником на праві спільної сумісної власності, то розпорядження майном здійснюється за згодою останнього. Відсутність такої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення правочину щодо спільного майна свідчить про відсутність у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення такого правочину. У таких випадках відсутня воля власника спільного майна, на боці якого виступають обидва співвласники (подружжя), на вчинення правочину. Водночас пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність. Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. При цьому наявність згоди одного з подружжя на укладення другим з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном наділяє його необхідним обсягом повноважень на вчинення такого правочину. По своїй суті згода одного з співвласників щодо розпорядження спільним сумісним майном є одностороннім правочином. При вчиненні такого правочину воля виражається (виходить) від однієї сторони. Законодавець не передбачив вимог щодо моменту вчинення такого правочину (до чи після розпорядження). Звісно, логічним є те, що, зазвичай, вчинення такого правочину передує розпорядженню спільним сумісним майном. Залежно від сприйняття волі сторони одностороннього правочину такі правочини поділяються на: суто односторонні - не адресовані нікому та без потреби в прийнятті їх іншою (іншими) особою. До них, зокрема, належить відмова від права власності, відмова від спадщини, прийняття спадщини; такі, що розраховані на їх сприйняття іншими особами, до яких можливо віднести, зокрема, оголошення конкурсу, публічну обіцянку винагороди, відмову від спадщини на користь іншої особи, видачу довіреності, видачу векселя, розміщення цінних паперів, односторонню відмову від договору (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року в справі № 357/15284/18 (провадження № 61-13518св21). Особа, яка вчинила односторонній правочин, має право відмовитися від нього, якщо інше не встановлено законом. Якщо такою відмовою від правочину порушено права іншої особи, ці права підлягають захисту (частина перша статті 214 ЦК України). Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. Враховуючи, що позивачем надано докази своєї відмови, а саме розписку від 12 липня 2021 у виконання якої відповідач повинен був повернути позивачці кошти в строк до 31 грудня 2021, однак умови не виконав та продовжує ухилятись від зобов`язання. Статтею 203 ЦК України встановлено вимоги, додержання яких є необхідним для дійсності правочину. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. В силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача. Положеннями статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодекс. Тлумачення ст. ст.215, 216 ЦК свідчить, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину. Враховуючи, не виконання умов Договору, вимог ч.1-3,5 та 6 ст. 203 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання Договору про внесення змін та доповнень до Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 12.07.2023 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу Пашкевич Л.Г. за реєстровим номером 640. Так як позивач просила судові витрати залишити за нею, то питання про стягнення судового збору не вирішується.

Outcome: approved