Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

1. Короткий виклад доводів поданої заяви. 1.1. У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що 9 лютого 2000 року він змінив своє ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] ». Тому в його військовому квитку серії [NUMBER] від 25 жовтня 1982 року та в трудовій книжці серії [NUMBER] від 24 липня 1981 року були здійснені відповідні виправлення. У зв`язку з тим, що вказані виправлення не були завірені належним чином, рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Київській області №103550007355 від 21 червня 2023 року заявнику було відмовлено у призначенні пенсії за віком. Тому [PERSON] просить суд встановити факт, що йому належить військовий квиток серії [NUMBER] від 25 жовтня 1982 року та трудова книжка серії [NUMBER] від 24 липня 1981 року. 1.2. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримує заяву та наполягає на її задоволенні. 1.3. Представник ГУ ПФУ в Київській області не з`явився у судове засідання та подав клопотання про розгляд цивільної справи в його відсутності (а.с.30-31). 2. Обставини, встановлені судом; зміст правовідносин, що є предметом судового розгляду. 2.1. 24 липня 1981 року на ім`я [PERSON] була заведена трудова книжка серії [NUMBER] (а.с.8-9), в якій ім`ям працівника було записано « [PERSON] ». 25 жовтня 1982 року на ім`я [PERSON] був виданий військовий квиток серії [NUMBER] (а.с.10-11), в якому також було записано ім`я « [PERSON] ». 2.2. У подальшому в цих документах були здійснені виправлення: перекреслено ім`я « [PERSON] » та дописано нове ім`я « [PERSON] ». 2.3. Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ у Київській області №103550007355 від 21 червня 2023 року (а.с.13-14) було відмовлено [PERSON] у призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що виправлення, виконані у військовому квитку серії [NUMBER] від 25 жовтня 1982 року та в трудовій книжці серії [NUMBER] від 24 липня 1981 року, не були завірені належним чином. 2.4. Правовідносини, що є предметом судового розгляду, регулюються главою 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України. 3. Норми права, якими керується суд при розгляді заяви. 3.1. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюва-них прав. 3.2. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 3.3. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 3.4. Згідно з ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. 3.5. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 3.6. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви. 4.1. З копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] від 9 лютого 2000 року (а.с.16) вбачається, що 9 лютого 2000 року [PERSON] змінив своє ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] ». На підставі цього документа 2 березня 2000 року заявнику було видано нове свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.17), в якому іменем [PERSON] було вказано « [PERSON] », а не « [PERSON] ». 4.2. Аналіз наведених письмових доказів переконливо свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, [INFO] . Встановлення факту належності йому військового квитка серії [NUMBER] від 25 жовтня 1982 року та трудової книжки серії [NUMBER] від 24 липня 1981 року необхідно для призначення заявнику пенсії за віком. 4.3. У зв`язку з тим, що між сторонами відсутній спір про право на пенсію за віком, встановлення факту належності [PERSON] вказаних документів здійснюється в порядку окремого провадження. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в абз.2 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зі змісту якої вбачається, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не є правовстановлюючими, однак містять відомості про її трудовий стаж, зокрема трудової книжки тощо. 4.4. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення права заявника на пенсію за віком слід встановити факт, що [PERSON] належить військовий квиток серії [NUMBER] від 25 жовтня 1982 року та трудова книжка серії [NUMBER] від 24 липня 1981 року.

Outcome: approved