Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до СВК «Ружинський» про розірвання договору оренди землі. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,68 га, кадастровий номер 1825286300:02:000:0244, яка розташована в адміністративних межах Ружинської селищної ради (за межами с.Топори) та передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробницва. 1 серпня 2013 року між СВК «Ружинський», як орендарем та [PERSON] як орендодавцем був укладений договір оренди землі б/н щодо передачі у строкове платне користування зазначеної вище земельної ділянки. 28 грудня 2015 року між сторонами укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору. Право оренди за Відповідачем зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.10.2013 року у відповідності з рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 7638947. Відповідно до п. 8 Договору він укладений на 10 років, земельна ділянка передана для ведення товарного с/г використання (п.15 Договору). Відповідно до п.9 Договору «орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 11509,64 грн. за 1 рік оренди земельної ділянки, що становить 5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Оплата проводиться в натуральній формі, с/г продукцією послугами, коштами. Тобто укладеним договором оренди землі передбачено поєднання трьох різних форм справляння орендної плати: натуральної, відробіткової та грошової. Орендна плата вноситься у такі строки до 31 грудня (п.11 Договору). Визначено місце виконання зобов`язання з виплати орендної плати - місце проживання орендодавця, виходячи зі змісту договору та вимог ч.4 ст.532 ЦК України. Відповідачем не здійснено виплату орендної плати згідно договору оренди землі за період 2020 - 2022 роки за місцем виконання такого зобов`язання, зокрема орендар не виконує свої обов`язки зі сплати орендної плати в натуральній та відробітковій формі, чим порушує один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Відповідно до пункту 38 Договору, його дія припиняється шляхом розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові, та просив суд їх задовольнити. Зазначив, що неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати (несвоєчасна та не у повному обсязі сплата) є порушенням умов Договору та Закону України «Про оренду землі», яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, оскільки зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог за їх безпідставністю. Подав відзив на позов. Суд, заслухавши пояснення учасників справи дослідивши матеріали справи встановив наступне. Судом встановлено, що позивачка є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,68 га, кадастровий номер 1825286300:02:000:0244, яка розташована в адміністративних межах Ружинської селищної ради (за межами с.Топори) та передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується державним актом серії ЖТ №035742 виданим 15.06.2004 року Ружинською районною державною адміністрацією (а.с.9). Дану земельну ділянку позивачка отримала у спадок від своєї матері [PERSON] , відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 18.08.2011 року в.о. державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори (а.с.10). 1 серпня 2013 року між СВК «Ружинський», як орендарем та [PERSON] як орендодавцем був укладений договір оренди землі б/н щодо передачі у строкове платне користування зазначеної вище земельної ділянки (а.с.12-14). 28 грудня 2015 року між сторонами укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору (а.с.15). Право оренди за Відповідачем зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.10.2013 року у відповідності з рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 7638947 (а.с.16). Відповідно до п. 8 Договору він укладений на 10 років, земельна ділянка передана для ведення товарного с/г використання (п.15 Договору). Відповідно до п.9 Договору «орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 5529,06 грн. за 1 рік оренди земельної ділянки, що становить 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Оплата проводиться в натуральній формі, с/г продукцією, с/г послугами. Тобто укладеним договором оренди землі передбачено поєднання трьох різних форм справляння орендної плати: натуральної, відробіткової та грошової. Орендна плата вноситься у такі строки до 31 грудня (п.11 Договору). Відповідно п.9, Додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 28.12.2015 року, кадастровий номер земельної ділянки 1825286300:02:000:0244 викладено у такій редакції. «Орендна плата вноситься Орендарем у формі і розмірі 11 509.64 грн. за 1 рік оренди земельної ділянки , що становить 5% від нормативно грошевої оцінка земельної ділянки, оплата проводиться в натуральній формі,с/г продукцією,с/г послугами,коштами. У п.12 Договору зафіксовано,що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами , накладними. Відповідно ст. 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умоє та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення як ст. 3 ЦК України загалом, так і п. 6 цієї статті, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер та інші джерела правового регулювання, передусім акти цивільного законодавства, повинні відповідати змісту загальних засад. Це проявляється, зокрема, в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Усталеним як у цивілістичній доктрині, так і в судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило, виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (ч.3 ст. 509 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону, частина перша статті 93 ЗК України). Відповідно до статті 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідне до статте 15 Закону однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю). формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати (стаття 22 Закону). Згідно з Типовим договором оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220 (у редакці чинній на час виникнення спірних правовідносин) розмір орендної плати зазначається у: грошовій формі - у гривнях із зазначенням способів внесення за земельні ділянки приватної власності, а за земельні ділянки державної або комунальної власності також із зазначенням відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки або розміру земельного податку; натуральній - перелік, кількість або частка продукції, одержуваної із земельної ділянки, якісні показники продукції, місце, умови, порядок, строки, поставки; відробітковій - види, обсяги,строки і місце надання послуг, види, обсяги, строки і місце виконання робіт. Як вбачається з досліджуваних доказів, матеріалах справи не містять посилання на узгоджений сторонами розмір таких форм орендної плати як натуральна та відробіткова, є лише вказівка, що вони можуть бути визначені сторонами, оскільки передбачені Типовим договором. Відповідно до умов Договору сторони визначили єдину форму орендної плати - грошову, в розмірі 1,5% від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки - 335,00 грн. Запис у пункті 9 Договору про натуральну (видати сільськогосподарську продукцію) та відробіткову (надати послуги) форми внесений згідно з вимогами Типового договору. Відповідно Стаття 532 ЦК України - місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням: про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна) , якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5)за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника. Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. В вищевказаному договорі оренди землі від 01.08.2013 року місце виконання договору оренди - місце виплати орендної плати с/г продукцією, с/г роботами не вказане. У договорі сторони не вказали вид, кількість, ціну с/г продукції, види с/г робіт. Тобто орендодавець, який бажає отримати орендну плату в натуральному вигляді мав звернутися при виплаті орендної плати до відповідача з відповідною вимогою, обравши самостійно вид продукції, її кількість по запропонованій орендарем ціні. Як вбачається з пояснень учасників справи позивач отримував орендну плату вчасно у грошовому виді. Будь-яких претензій щодо невиплати орендної плати у вигляді с/г продукції, с/г послугами до СВК «Ружинський» не пред`являв. Так як і не надав суду будь-яких доказів щодо порушення його прав при розрахунках відповідачем суми орендної плати. На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed