Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду через свого представника адвоката Довгія В.І. із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява обґрунтована тим, [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.06.2023 року. Факт споріднення підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 5 серпня 1974 року. 01.09.1991 року заявниця зареєструвала шлюбу з [PERSON] у Нижньоселищанській сільській раді за актовим записом №14, який розірвано рішенням Хустського районного суду від 28 жовтня 2015 року у справі №309/1807/15-ц, та заявниці залишено прізвище [PERSON] . За період свого проживання мати позивачки [PERSON] за участю двох свідків [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] у старостиньскому окрузі Боронявської сільської ради 18 жовтня 2022 року склала заповіт за реєстровим № 1-29 в користь своєї дочки [PERSON] , однак в заповіті допущено орфографічну помилку, а саме: по батькові померлу помилково записано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », хоча у заповіті у графі підпис заповідача написано правильно « [PERSON] ». Після смерті матері заявниця звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини, і за її заявою була заведена спадкова справа № 70885835 від 04.07.2023 року, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі за № 73072952 від 04.07.2023 року. Вивчивши документи надані спадкоємцем нотаріус вказав на наявність розбіжності в свідоцтві про смерть, свідоцтві про народженні, та заповіті. Вищезазначені обставини унеможливлюють оформлення спадкового майна, у зв`язку із чим їй необхідно звернутися до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності заповіту. В судове засідання представник заявниці [PERSON] \~ адвокат Довгій В.І. подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі заявниці, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити заяву. В судове засідання заінтересована особа приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Чіжмарь С.І. не з`явився, подавши заяву, у якій просить розглянути заяву за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заявниці не заперечує. Під час судового розгляду справи інші заяви та клопотання учасниками судового процесу не подавались. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.06.2023 року. Факт споріднення заявниці з матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 5 серпня 1974 року. За життя мати позивачки [PERSON] 18.10.2022 року у старостиньскому окрузі Боронявської сільської ради склала заповіт за реєстровим № 1-29 в користь своєї дочки [PERSON] , однак в заповіті допущено орфографічну помилку, а саме: по батькові померлу помилково записано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », хоча у заповіті у графі підпис заповідача написано правильно « [PERSON] ». В судовому засіданні встановлено, що прізвище померлої матері заявниці за документами, що посвідчують її особу правильно пишеться як « [PERSON] ». Наведені обставини стверджені в судовому засіданні оглянутим свідоцтвом про укладення шлюбу від 04.02.1971 року серії [NUMBER] , та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 червня 2023 року. Встановлення факту, що заповіт виданий від імені [PERSON] в користь [PERSON] , [INFO] та посвідчений нотаріально 18.10.2022 року у старостиньскому окрузі Боронявської сільської ради за реєстровим номером №1-29 року є заповітом, складеним від імені [PERSON] , померлої [INFO] на користь [PERSON] , необхідно заявниці для оформлення спадщини за даним заповітом. Виконуючи приписи ч.4 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним заявником щодо наявності підстав для задоволення заявленої ним вимоги, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом п.п.2 п.2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заяви про призначання пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). Відповідно до пунктів 3, 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, крім іншого, довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Згідно роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанови №5 від 31.03.1995 року) на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звернення заявника [PERSON] до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить реалізація його права на пенсійне забезпечення, здійснено у спосіб, передбачений законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, заявниця [PERSON] наділена правом на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави її звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів свідчать про наявність обмеження її права на оформлення спадщини. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується заява [PERSON] , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення вимоги [PERSON] та встановлення факту належності заповіту складеного [PERSON] . Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved