Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

19 вересня 2023 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до Дзвиняцької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй за життя майно. 13 березня 2001 року [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповіла [PERSON] . Звернутись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в даний час не може у зв`язку із спливом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач рідко спілкувалася з бабою, так, як він часто перебував закордоном на заробітках, а за бабою доглядала його мати [PERSON] . Однак, після смерті матері [PERSON] [INFO] у нього виникла необхідність упорядкувати речі, які були у будинку покійної баби [PERSON] . Про те, що покійна баба [PERSON] склала на ім`я його мами [PERSON] заповіт дізнався у квітні 2023 року. Після цього звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу від 25 квітня 2023 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку і пропуском строку передбаченого ст. 1270 ЦК України. Вважає причину пропуску строку поважною, тому просить його поновити. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача Дзвиняцької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче судове засідання не з`явився, у поданій заяві сільський голова вимоги позову визнала, просила проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідно до положень ч.2 \~ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд\~приймає\~до\~уваги\~ті\~обставини,\~що\~\~\~відповідач\~у поданій\~до\~суду\~заяві\~позовні вимоги\~визнає,\~\~відсутні\~ інші спадкоємці за даними Спадкового реєстру, що свідчить, що права, свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Так, згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). У відповідності до статті 1268\~ЦК\~України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1, 3 \~ст. 1272 ЦК України, передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктом 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" N 7 від 30 травня 2008 року\~передбачено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, судом встановлено, що [INFO] в селі Міжгір`я Богородчанського району Івано-Франківської області, померла [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON] (а.с.11), встановлено, що позивач є сином [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть, встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] у селі Міжгір`я Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с.6). З довідки старости Міжгірського старостинського округу Дзвиняцької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області №130 від 10 квітня 2023 року, вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] . На час її смерті інших осіб за вказаною адресою зареєстровано не було. Від імені [PERSON] заповіт посвідчувався в Міжгірській сільській раді 13 березня 2001 року та зареєстровано в реєстрі за №12 (а.с.7). З дослідженої копії заповіту від 13 березня 2001 року, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла своїй дочці [PERSON] . 13 березня 2001 року заповіт посвідчено секретарем Міжгірської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області та зареєстровано в реєстрі за № 12 (а.с.12). З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкові справи не заводились та відповідно свідоцтва про право на спадщину жодній особі не видавалось, тобто відсутні спадкоємці, які прийняли спадщину у встановлено законом порядку (а.с.13). Таким чином встановлено, що спадкоємець [PERSON] своїм правом на отримання спадщини після смерті [PERSON] відповідно до заповіту від 13 березня 2001 року не скористалася та у встановлені законом строки спадщину не прийняла. Відповідно до частини 1 статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до доводів, позивача у встановлений строк він не звернувся із заявою про прийняття спадщини, оскільки не був обізнаний з порядком прийняття спадщини, вчасно не звернувся з відповідною заявою у нотаріальні органи, так як йому було невідомо про наявність заповіту складеного бабою на користь його мами. Однак мама не вчинила будь-яких дій на прийняття спадщини після смерті баби. Суд визнає обґрунтованість вказаних пояснень позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженими по справі доказами. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270\~ЦК України, для прийняття спадщини, слід враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип "пропорційності" тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Таким чином, беручи до уваги вищенаведені, пояснення позивача щодо пропуску ним строку для прийняття спадщини, які підтверджуються матеріалами справи, враховуючи те, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем про наявність спадкового майна дізнався поза межами строку, передбаченого ч. 1ст. 1270\~ЦК України, суд вважає, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, адже вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог і визначення позивачу додаткового строку у два місяці, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим суд враховує, думку позивачки, яка не заявляв вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, що відповідач Дзвиняцька сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, не вчиняв жодних дій, які б призвели до порушення прав позивачки і які, як наслідок, призвели до звернення останньої до суду з позовом. Відтак, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки понесених останньою судових витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст. 1220, 1266, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved