Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

02.06.2023 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу майна від 03.02.2014 року №НІ-10, який був укладений між Первомайською ОДПІ Миколаївської області від імені та за дорученням якої діяло БК ТБ "Максимум" ТОВ ТБ "Ізумруд" та [PERSON] , а саме: нежитлової будівлі котельні літ.Д загальною площею 82.4 кв.м, нежитлової будівлі автозаправочного пункту літ.З загальною площею 3.6 кв.м, що складають 4/100 частки нежитлового об`єкту, що знаходиться в [ADDRESS] . 05.06.2023 року, до відкриття провадження у справі позивач уточнив позовні вимоги, та остаточно просив визнати за ним право власності на вищевказане майно. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 03.02.2014 року на підставі договору купівлі-продажу №НІ-10, який був укладений на біржі нерухомості він придбав у власність на цільовому аукціоні майно, що належало КП "Комунсервіс" та обліковувалось Первомайською ОДПІ Миколаївської області згідно з Податковим кодексом України, а саме: нежитлову будівлю котельні літ.Д загальною площею 82.4 кв.м, нежитлову будівлю автозаправочного пункту літ.З загальною площею 3.6 кв.м, що складають 4/100 частки нежитлового об`єкту, що знаходиться в [ADDRESS] . При укладанні договору купівлі-продажу сторони домовилися про всі істотні умови, що відображено в підписаному договорі купівлі продажу. При цьому, були виконані всі умови договору, крім нотаріального посвідчення, позивач передав кошти та отримав майно за актом прийняття-передачі від 03.03.2014 року. Вказаний договір 25.03.2014 року був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 5112104. На теперішній час позивач має намір розпорядитися своєю власністю, однак нотаріусом в усній формі йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки договір купівлі-продажу нежитлового комплексу майна нотаріально не посвідчений, на даний\~час його\~нотаріально посвідчити\~не можливо,\~що і стало приводом для звернення до суду із зазначеним позовом. Відповідач, Головне управління ДПС у Миколаївській області надіслав відзив, в якому заперечував проти задоволення позову. У відзиві зазначено, що Головне управління не є належним відповідачам у справі, оскільки не порушувало прав позивача та до його повноважень не входить посвідчення біржових договорів, їх реєстрація та визнання права власності. Також наголошено, що у позивача відсутні докази звернення до нотаріальної контори. Крім того відповідач вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки договір купівлі-продажу було укладено ще у 2014 році. Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій написав, що дійсно відповідно викладених у відзиві посиланнях на нормативні акти, відповідач не наділений повноваженнями здійснювати біржові операції, нотаріальну реєстрацію права на нерухоме майно та визнавати дійсними біржові угоди. Однак, позивач і не вимагає від відповідача вчинити дії про які зазначено у відзиві, не просить про стягнення з відповідача судового збору. 03.02.2014 року Первомайська ОДПІ Миколаївської області, як продавець від імені та за дорученням якої діяла БК ТБ «Максимум» ТОВ ТБ «Ізумруд», на підставі Закону «Про товарну біржу», Податкового Кодексу України за № 2755-У1 від 02.12.2010 року, рішення засідання конкурсної комісії ДПА України про надання ТБ «Максимум» права на організацію і проведення біржових торгів та цільових аукціонів з продажу майна, що перебуває у податкові заставі в 2012-2014 роках, Угоди-доручення №1 від 28.10.2013 року між Первомайською ОДПІ Миколаївської області та БК ТБ «Максимум» ТОВ ТБ «Ізумруд» з однієї сторони та позивачем з іншої було укладено договір купівлі продажу майна №Н1-10, що є предметом спору. На сьогоднішній день пройшли численні реорганізації Первомайської ОДПІ в Миколаївській області яка на даний час у зв`язку із створенням 01.01.2021 р територіальних органів ДПС України як відокремлених підрозділів, підпорядкована до Головного управління ДПС у Миколаївській області. Правові норми визначили умови та порядок передання компетенції від ліквідованого територіального органу ДПС як юридичної особи публічного права до територіального органу ДПС як відокремленого підрозділу ДПС України. Майно, що було предметом спірного договору купівлі продажу, було продано відповідно до існуючого на час вчинення законодавчих актів порядку, було вчинено всі відповідні дії. На даний час позивач не має можливості розпорядитись спірним майном, оскільки хоч і було воно придбано відповідно до законодавства, однак тепер вчинити будь які угоди з придбаним майном на підставі договору купівлі-продажу без нотаріального посвідчення позивач не має змоги. На підтвердження викладеного позивач надав суду постанову приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Мовчана А.С. від 07 липня 2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії оформлення договору купівлі-продажу вищевказаного майна. Позивач надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. В судовому засіданні був встановлений факт укладення 03.02.2014 року договору купівлі-продажу №НІ-10, який був укладений на біржі нерухомості, за яким [PERSON] придбав у власність на цільовому аукціоні майно, що належало КП "Комунсервіс" та обліковувалось Первомайською ОДПІ Миколаївської області згідно з Податковим кодексом України, а саме: нежитлову будівлю котельні літ.Д загальною площею 82.4 кв.м, нежитлову будівлю автозаправочного пункту літ.З загальною площею 3.6 кв.м, що складають 4/100 частки нежитлового об`єкту, що знаходиться в [ADDRESS] . Даний договір було зареєстровано в день його укладення на Товарній Біржі «Максимум», відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» та Правилами біржової торгівлі. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 25.03.2014 року право власності на придбане за біржовим договором майно було зареєстроване в Державному реєстрі за № 322974248104. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Така редакція цієї статті діяла і на час укладення спірного договору купівлі-продажу. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-ІV. Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553) передбачені умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином суд вважає, що позивач цілком правомірно та у визначений цивільним законодавством спосіб придбав нежитлову будівлю та зареєстрував право власності на неї, але так як на даний час він не може розпорядитися своєю власністю, що підтверджене постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, його права слід поновити шляхом визнання за позивачем права власності на це майно судовим рішенням. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що встановлений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності позивачем порушений не був так як він дізнався про порушення своїх прав, щодо неможливості розпорядитися своїм майном, лише у 2023 році.

Outcome: approved