Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2000. Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що у нього з відповідачкою різні погляди на життя, способи вирішення буденних питань. У сторін відсутні повага, взаєморозуміння одне до одного та взаємна підтримка. Подальше спільне проживання позивач вважає неможливим. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 липня 2023 року матеріали позовної заяви було передано на розгляд судді Аббасовій Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2023 року у справі про розірвання шлюбу відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що позов підтримує. Відповідачка через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 823, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.09.2000 року. Від шлюбу у сторін є син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції 24.03.2011. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як унормовано ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved