Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути на його користь матеріальну шкоду в розмірі 68270,73 грн., моральну шкоду в розмірі 30000, 00 грн., понесені витрати по експертизі в розмірі 4588,42 грн. та судові витрати. Позов мотивовано тим, що 07.03.2023, приблизно о 17 год. 25 хв. відповідач рухаючись на перехресті пр-т Героїв Харкова та пров. Конюшений у м. Харкові, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2109», д.н.з. [NUMBER] , не надав переваги у русі транспортному засобу, автомобілю «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , який рухався прямо на зустріч. 27.04.2023 постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При зазначеному ДТП автомобіль належний позивачу отримав механічні пошкодження. Згідно з висновком експерта вартість завданого власнику КТЗ складає 154381,10 грн. Страховою компанією було сплачено страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 86110,37 грн. Таким чином, вартість майнової шкоди складає 68270,73 грн. Також, зазначає, що внаслідок ДТП позивачу, заподіяно моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку з пошкодженням, а фактично знищенням власності та не можливості користуватись автомобілем. Ухвалою суду від 23.06.2023 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подавав. Суд, дослідивши позовну заяву, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] 07.03.2023 о 17 год. 25 хв. керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2109», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись на перехресті пр-т Героїв Харкова та пров. Конюшений у м. Харкові, не надав переваги у русі транспортному засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , який рухався прямо на зустріч, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п.\~16.6\~ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ст.124 КУпАП.\~ Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 27.04.2023 року [PERSON] визнано винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди. В силу ч.6 ст.82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Згідно висновку експерта Національного наукового центру «інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 12.04.2023 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, що сталась 07.03.2023 дорівнювала 154381, 10 грн. Згідно довідки про рух коштів по картці від 12.06.2023 № 4Т36НТІRVP1SEF57, Моторно (транспортним) страховим бюро України було сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 86110,37 грн. Згідно з ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідно до положень ст.1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на викладене, в даному випадку позивач набув право на отримання відшкодування шкоди від відповідача, як особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 68270, 73 грн. Також задоволенню підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача вартості витрат на проведення експертизи в розмірі 4588, 42 грн. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 30000, 00 грн. суд зазначає наступне. Згідно ст.ст.23,1167\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до п.3 постанови № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової/шкоди/» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно положень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 4 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №4\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 5 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №4\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Однак позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди та не обґрунтовано її розмір, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивачем не доведено завдання моральної шкоди з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial