Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулися до Хмельницького міськрайонного суду з вказаним позовом в якому просив: визнати припиненою іпотеку нерухомого майна за договором іпотеки без оформлення заставної, укладеним 29.12.2004 року між ВАТ АБ «Надра» і [PERSON] , посвідченим 29.12.2004 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г. та зареєстрованим за номером 7667; припинити запис в Державному реєстрі іпотек про іпотеку №1673419 щодо нерухомого майна гараж, що знаходиться у [ADDRESS] , гаражний блок № [NUMBER] бокс № [NUMBER] , загальною площею 20,4 м2. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, 29.12.2004 року між Хмельницьким регіональним управлінням ВАТ КБ «Надра» (далі Банк) та [PERSON] був укладений кредитний договір №77/МК/2004-840, згідно якого остання отримала кредит у сумі 22\~000,00 доларів США на строк до 28.12.2006 року. В якості забезпечення вказаного договору 29.12.2004 року між [PERSON] та Банком був укладений договір іпотеки за умовами якого Банку було передано в іпотеку належний останньому гараж, що розташований у гаражному кооперативі «Центарльний» по [ADDRESS] , гаражний блок № [NUMBER] бокс № [NUMBER] загальної площею 20,4 м2. Вказаний договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г. та зареєстрований за номером 7667 та на його підставі у державному реєстрі іпотек вчинено запис про іпотеку за №1673419. Взяті зобов`язання за кредитним договором [PERSON] виконала належним чином, своєчасно та у повному обсязі погасила кредит, сплатила нараховані відсотки за користування кредитними коштами. [INFO] [PERSON] помер. Він, як син померлого та відповідно спадкоємець першої черги, прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Під час оформлення його спадкових прав у видачі свідоцтва про право власності на спірний гараж нотаріусом було відмовлено із посиланням на наявність обтяження вказаного майна, а саме що воно перебуває в іпотеці. За таких обставин, посилаючись на те, що основне зобов`язання для забезпечення якого був укладений вищевказаний договір іпотеки, припинено фактичним виконанням, а запис про іпотеку спірного майна не знято, просив задовольнити позов. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання, в якому остання просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. Позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. У поданому відзиві просив відмовити у задоволенні поданого позову, посилаючись на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є належним відповідачем у цій справі (він не був стороною укладених кредитного та іпотечного договорів), а самі іпотекодавці вправі самостійно звернутися до нотаріуса із заявою про зняття відповідних заборон, які зареєстровані на належну їм квартиру, надавши докази виконання зобов`язання за договором іпотеки. Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Бережна Л.П. в судове засідання не з`явилася. Подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Відзив на позов не подала. При вирішенні справи покладалася на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзив на позов не подала. Представник ПАТ «КБ «Надра» в судове засідання не з`явився. Причини своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно гараж блок 3 бокс [NUMBER] , що розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] 29.12.2004 року між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір №77/МК/2004-840 за умовами якого позичальнику був наданий кредит у сумі 22\~000,00 доларів США на строк до 28.12.2006 року та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 17% річних. В забезпечення вказаного кредитного договору 29.12.2004 року між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір Іпотеки, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку банку належний йому гараж. Що розташований у [ADDRESS] , гаражного блоку № [NUMBER] бокс № [NUMBER] , загальною площею 20,4 кв.м. Вказаний договір іпотеки був посвідчений 29.12.2004 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г. (зареєстровано у реєстрі за №7667) та на його підставі до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек внесені відповідні записи про обтяження на спірний гараж. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняв [PERSON] . Згідно повідомлення приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Оксанюк А.А. після смерті [PERSON] нею заведена спадкова справа №121-2021. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його сина [PERSON] , [INFO] . Згідно відкритих даних ПАТ «КБ «Надра» станом на даний час перебуває у процесі ліквідації. Згідно відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №60-5219/23 від 10.05.2023 року встановлено, що станом на теперішній час повноваженні під час здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Надра» здійснюються Фондом безпосередньо до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ «КБ «Надра» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. 14.09.2020 року своїм рішенням дирекція Фонду затвердила ліквідаційний баланс Банку станом на 01.09.20209 рік та Звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Надра». Станом на дату затвердження ліквідаційного балансу реалізацію активів ПАТ «КБ «Надра» завершено, кошти, одержані від реалізації майна спрямовані на задоволення вимог кредиторів, непродані активи банку відсутні. Згідно даних Єдиної операційно-інформаційної системи ПАТ «КБ «Надра» відсутня інформація про клієнта [PERSON] та відповідно укладений кредитний договір №77/МК/2004-840 від 29.12.2004 року. Мотиви і доводи суду та застосовані норми права. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору). Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання в повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Системний аналіз зазначених вище норм матеріального права дає підстави зробити висновок, що після сплати боржником перед банком боргу у повному обсязі, кредитний договір припиняється у зв`язку з виконанням боржником зобов`язання за кредитним договором, а отже і припиняється дія всіх забезпечувальних договорів. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/26402/20, постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] належним чином виконав умови Кредитного договору №77/МК/2004-840 від 29.12.2004 року, повернувши кредит та сплативши інші обумовлені цим договором платежі у визначені ним строки та розмірі. Вказане зокрема підтверджено наданими відповідями з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якими підтверджено не включення його до ліквідаційної маси банку, відсутності виконавчих проваджень що стосуються спірного гаража. Інших доказів про існування заборгованості [PERSON] перед банком матеріали справи не містять, як і не містять доказів відступлення права вимоги за цим кредитним договором. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора іпотека припиняється. Відповідно до статті 74 Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна на підставі отриманого повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, припинення чи розірвання договору довічного утримання, та в інших випадках передбачених законодавством. Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору). Відповідно до частини третьої статті 44\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з пунктом 5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~року (далі\~Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки;\~за рішенням суду; в\~інших випадках, передбачених законом. Пунктом 6.1 Глави 15 Розділу ІІ Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна. Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи. При одержанні заяви та підтверджуючих документів, на виконання пункту 6.1. Глави 15 Розділу ІІ Порядку, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки)\~у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тобто, у процедурі зняття заборони первинними є дії щодо завершення початої нотаріальної дії з накладення заборони (з проставленням відміток у відповідному реєстрі та алфавітній книзі та проставлення відмітки на правочині) та лише після цього можливе внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення заборони та іпотеки. Верховний Суд України в постанові від 18.09.2019 року по справі №695/3790/15-ц надав правовий висновок про те, що звернення до суду з позовом про зобов`язання іпотекодержателя та нотаріуса вчинити дії з метою зняття заборони з нерухомого майна є неправильним способом захисту порушених прав власника майна. Підстави для зобов`язання нотаріуса вчиняти певні дії відсутні, оскільки у випадку одержання відповідної заяви та підтверджуючих документів або за наявності рішення суду нотаріус сам повинен зняти заборону відчуження майна та провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також\~припинити інше речове право (іпотеку). Враховуючи припинення основного зобов`язання, припинилось також і додаткове (іпотека), однак банк, як іпотекодержатель, так і Фонд гарантування вкладів у зв`язку із цим, до нотаріуса із заявою про зняття обтяження іпотекою, не зверталися, що свідчить про недобросовісний характер таких дій. Існування зареєстрованого обтяження на спірне майно, перешкоджає позивачу, як спадкоємцю померлого [PERSON] , оформити право власності на нього в порядку спадкування. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18 зазначено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. З огляду на викладене поданий позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial