Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебувала справа за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. 07.09.2023 р. у даній справі ухвалено рішення, відповідно до якого суд задовольнив позов частково, стягнув з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова група «Оберіг» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 5 234, 39 грн., стягнув з [PERSON] ) матеріальну шкоду, що є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, у розмірі 15 368,46 грн, моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн,а також вирішив питання щодо стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору. Представником позивача подана заява про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, що складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень та поштових витрат в сумі 483,80 гривень. Сторони про місце і час розгляду заяви повідомлялись належним чином, у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. Неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати, суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При ухваленні судового рішення судом не вирішувалось питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених стороною позивача, поштових витрат. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано: Договір про надання правової допомоги від 15.12.2022 р., Додаток № 1 до Договору від 15.12.2022 р. про надання правової допомоги, Акт приймання наданих послуг за договором від 11.09.2023 р. На підтвердження витрат на поштові відправлення надані відповідні квитанції, що підтверджують здійснення оплати. Відповідачем - СК «Оберіг», подано заперечення проти ухвалення додаткового рішення, оскільки, на думку відповідача, позивач безпідставно збільшив розмір витрат, які заявлялись при зверненні до суду, вважає витрати не є співмірними з ціною позову, що позивач не довів необхідність зазначених витрат, враховуючи складність справи. Суд при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу враховує висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Крім того, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 р., «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 р., «Двойних проти України» зазначає, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим. Надані стороною позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу докази не містять переліку фактично наданих послуг адвокатом, а містять лише перелік послуг, які можуть надаватись в межах Договору про надання правничої допомоги, в них відсутня інформація про кількість витраченого часу, а також розрахунок витрат на правничу допомогу, хоча розмір вартості такої допомоги і є фіксованим, однак він повинен містити відомості про вартість послуг адвоката за годину наданих послуг. За відсутності такої інформації суд позбавлений можливості зробити висновок щодо співмірності даних витрат, їх відповідності складності справи, виду наданих послуг. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу. При вирішенні питання щодо відшкодування судових витрат, а саме витрат на здійснення поштових відправлень в розмірі 483 гривні 80 копійок, суд враховує, що позов був задоволений частково, в розмірі 69,18% від заявлених позовних вимог, а отже і судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог. З огляду на викладене, витрати позивача на здійснення поштових відправлень підлягають задоволенню розмірі 334,69 гривень, що розподіляються між відповідачами, пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial