Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

1.Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 15.09.2011 в розмірі 64958, 69грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 15.09.2011. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримав кредитну картку. У подальшому кредитний ліміт збільшився до 75 000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Однак відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 18.07.2023 має заборгованість у сумі 64958,69 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредита в розмірі 53136,99 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 11821,70 грн. 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 24.08.2023 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 3. Позиції учасників справи. 05.10.2023 відповідач [PERSON] подав відзив на позов, в якому просить прийняти рішення про надання ПриватБанком реструктуризації боргу по тілу використаного кредитного ліміту у сумі 53136,99грн. на строк 24 місяці; відмовити у задоволенні вимогти банку про стягнення відсотків у сумі 11821,70грн., враховуючи відсутність підписаних документів, що підтверджують згоду на збільшення кредитного ліміту, військовий стан в Україні, його стан здоров`я та дохід; не стягувати судовий збір, оскільки він є інвалідом 2 групи. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивач не подав до суду документів, що між ним та позивачем виникли кредитні відносини і що Позивач надавав йому кредитні грошові кошти в даному обсязі. На обґрунтування своїх вимог Позивач додав до своєї позовної заяви начебто розрахунок заборгованості, певну довідку про зміну умов кредитування, анкету-заяву позичальника, яка має ознаки підробки, бо у трьох примірниках, датованих 10.05.2021р. є абсолютно ідентичний підпис та вказані неактуальні дані про сімейний стан та адресу проживання. Про збільшення кредитного ліміту за картками, підтвердженими його згодою, не надано банком жодного документа, тому збільшення кредитного ліміту відбулося без його згоди. У зв`язку із початком військової агресії рф щодо України та військових дій в м.Харкові у нього зникла можливість заробляти гроші і він змушений був скористатися кредитним лімітом у більшому обсязі. Оскільки було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», він скористався кредитним лімітом усвідомлюючи, що у нього не виникає зобов`язань щодо погашення сум за користування цим кредитом і після закінчення військових дій він зможе повернути суму боргу за кредитним лімітом без додаткових комісій. У квітні 2023 року він став інвалідом 2 групи і можливість заробляти підприємницькою діяльністю у нього зникла. На сьогоднішній день мінімальна пенсія по інвалідності у розмірі 2093грн/міс та виплати за програмою ВПО у розмірі 2000 грн/міс є єдиним джерелом його забезпечення і він не може одномоментно закрити використаний кредитний ліміт ПриватБанку. У зв`язку з цим виконання зобов`язань щодо погашення кредитного ліміту для нього стало скрутним. Він тричі письмово звертався до ПриватБанку з проханням скасувати нараховані відсотки за використаним кредитним лімітом та надати реструктуризацію заборгованості, однак Приватбанк відмовив. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 4. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 15.09.2011 [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. З тексту даної анкети-заяви вбачається, що [PERSON] висловив свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, пам`яткою клієнта і Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. До кредитного договору банк додав Паспорт споживчого кредиту з умовами надання інформації щодо кредитування, Довідку про умови кредитування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Умови та Правила надання банківських послуг. За умовами укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем кредитного договору від 15.09.2011 року Банком надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у порядку та розмірі встановленому цим договором. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] були видані кредитні картки. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] неодноразово змінювали кредитний ліміт, 27.05.2022 ліміт був встановлений в розмірі 52 420, 00 грн. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість у [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 18.07.2023 становить 64958,69 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 53136,99 грн. заборгованості за відсотками в розмірі 11821,70 грн. За змістом розрахунку заборгованості та Виписки з особового рахунку [PERSON] вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами. 5. Національне законодавство. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.\~626\~та ч.1 ст.\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до абз. 2 ч.1\~ст. 638 ЦК України\~істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1\~статті 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.ч.1, 2\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України\~передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 та 2\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона\~підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1\~статті 634 ЦК України\~визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч.1 та 3\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такий самій сумі або речі, визначені родинними ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. 6. Висновки суду. З правового аналізу зазначених норм вбачається, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем 10.08.2021року та містить зауваження, що інформація, що зазначена в паспорті зберігає чинність та є актуальною до 25.08.2021 року (а.с.34). Більш того, зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Як встановлено вище, заява-анкета, підписана [PERSON] , не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору. Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана [PERSON] , була актуальною лише до 25.08.2021 року, й матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватись за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Також безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 15.09.2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, але не містить даних про умови кредитування. Таким чином суд вважає, що оскільки позивачем не доведено, що сторони обумовили в письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитними коштами, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. Тому суд відмовляє в задоволенні вимог позивача щодо стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 11821 грн. 70 коп. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, на підставі частини другої статті 530 ЦК України АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19). Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 53136,99 грн. Щодо вимоги відповідача про реструктуризацію Банком кредиту, то суд зазначає наступне. Реструктуризація боргу за кредитним договором - це одна з форм реорганізації умов боргу, під час якої боржники і кредитори домовляються про відстрочення виплат заборгованостей за основною сумою кредиту і за відсотками, термін яких повинен наступити в певний період часу, а також про новий графік таких платежів. Згідно із ст. 17 Закону України "Про споживче кредитування" кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту. Так, \~реструктуризація боргу\~ це\~право банку,\~а не\~обов`язок,\~і як вбачається з повідомлення Приватбанку від 23.09.2023, [PERSON] відмовлено у задоволенні запиту щодо реструктуризації боргу. Доводи відповідача про те що кредитний ліміт було збільшено без його згоди не спростовують факту активного користування [PERSON] кредитними коштами. Посилання відповідача на Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», щодо того, що він скористався кредитним лімітом усвідомлюючи, що у нього не виникає зобов`язань щодо погашення сум за користування цим кредитом є безпідставними, оскільки Закон України «Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період дії\~воєнного стану»\~не звільняє\~боржників від\~повернення кредитних\~коштів. 7.Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Відповідач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи з 07.03.2023, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 686970, та відповідно до Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 цієї статті). Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору (такий висновок сформульований Верховним Судом України у постанові від 01 березня 2017 року у справі № 6-152цс17). Отже, судовий збір у сумі 2200,88 грн. \~ підлягає компенсації позивачеві за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial