Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги мотивовано тим, що 04 листопада 2022 року о 08 год. 25 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп, 266 км. +836 м, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Opel Zafira» p/i [NUMBER] , під час зміни напрямку руху не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не реагувала на її зміну, не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не дотрималась безпечного інтервалу дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Touran» р/н [NUMBER] , що на праві приватної власності належить [PERSON] та знаходився під керуванням [PERSON] . Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу Л521/12-22 від 12 грудня 2022 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Touran» p/m КА9695EA склала 421 404,18 грн., ринкова вартість вказаного транспортного засобу на момент ДТП складала 367 330,26 грн., а відповідно до Звіту N521/12-22-(01) від 16 січня 2023 року, вартість транспортного засобу з урахуванням аварійних пошкоджень складає 122 280,00 грн. Страховиком виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 130000, 00 грн. Належний Позивачеві автомобіль «Volkswagen Touran» р/н [NUMBER] , був його основним засобом пересування. Пошкодження автомобіля в ДТП завдало позивачеві душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан. Зважаючи на наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] майнову шкоду завдану внаслідок ДТП, як різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП та вартістю транспортного засобу внаслідок пошкоджень і сплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 115 050,26 грн., витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу у розмірі 15 000,00 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн та судові витрати розмірі 37274,10 грн. 25 травня 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Відповідно до нього просить в задоволенні позову відмовити повністю. Зазначає, що суму матеріальних збитків, заподіяних внаслідок ДТП, позивач обґрунтовує одним єдиним документом, а саме Звітом про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу за №521/12-22 від 12.12.2022, виконавцем якого є СОД [PERSON] . Виконавцем звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу є СОД - [PERSON] , а не експерт, який вправі проводити судову автотоварознавчу експертизу. Відповідно, даний звіт є лише попереднім оціночним документом та не може братись судом до уваги, як платіжний документ. Щодо витрат на правничу допомогу, в відзиві акцентовано на тому, що вартість роботи адвоката, яка склала 27600 грн. є завищеною та не відповідає реальності адвокатських витрат. 07 червня 2023 року надійшов відповідь на відзив. В обґрунтування відзиву позивач зазначає, що відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу Л521/12-22 від 12 грудня 2022 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Touran» p/н [NUMBER] склала 421 404,18 грн., ринкова вартість вказаного транспортного засобу на момент ДТП складала 367 330,26 грн. Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. А відтак вважає, що викладені в позові обґрунтування та обрахунки є такими, що гуртуються на законі, а тому підлягають до задоволення. Представник позивача в судовому засіданні позов просив задоволити в повному обсязі з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково. Вважала, що в основу розрахунку необхідно брати висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи від 15.09.2023 року №СЕ-19/118-23/8935-АВ. Представник відповідача погодилася з думкою клієнтки, що обрахунок слід проводити з врахуванням висновку експертизи від 15.09.2023. Також, вважає, що витрати на правничу допомогу є не співмірними з складністю справи, а витрати на евакуацію транспортного засобу теж необхідно зменшити з огляду на те, що автомобіль транспортували не в м. Київ (місце проживання позивача), а у м.Калуш. Заслухавши сторін, з`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з такого. 04 листопада 2022 року о 08 год. 25 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп, 266 км. +836 м, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Opel Zafira» р/н [NUMBER] , під час зміни напрямку руху не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не реагувала на її зміну, не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не дотрималась безпечного інтервалу дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Vollkswagen Tauran» р/н [NUMBER] , що на праві приватної власності належить [PERSON] та знаходився під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відтак позивачу було завдано матеріальну шкоду. Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 02.12.2022 року у справі №563/1391/22 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, внаслідок якого трапилась вище згадана дорожньо-транспортна подія. Відповідно до звіту ТзОВ «СЗУ Україна» №19940 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 25.11.2022, ринкова вартість транспортного засобу «Volkswagen Touran» p/н [NUMBER] склала 281\~736,94 грн., вартість його відновлювального ремонту становила 357\~978,85 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). Вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Volkswagen Touran» p/н [NUMBER] внаслідок його пошкодженням, за станом на дату оцінки, становить 281\~736,94 грн.. Страховиком було здійснено розрахунок та виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн., що відповідає ліміту відповідальності страховика встановленого за полісом ОСЦПВВНТ3 №208082728. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 року. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 752/13375/19. Встановлено та не заперечується сторонами, що вартість ремонту пошкодженого автомобіля\~«Volkswagen Touran» p/н [NUMBER] перевищує вартість цього автомобіля до ДТП. З метою визначення розміру заподіяного збитку транспортному засобу «Volkswagen Touran» p/n [NUMBER] позивач звернувся до СОД [PERSON] . За результатами вказаного звернення було складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу «Volkswagen Touran» p/н [NUMBER] №521/12-22 від 12 грудня 2022 року. Так, відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №521/12-22 від 12 грудня 2022 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Touran» p/н [NUMBER] склала 421 404,18 грн., ринкова вартість вказаного транспортного засобу на момент ДТП складала 367 330,26 грн. Відповідно до Звіту №521/12-22-(01) від 16 січня 2023 року, вартість транспортного засобу з урахуванням аварійних пошкоджень склала 122 280,00 грн. Позивач розмір майнової шкоди завданої внаслідок ДТП бере за основу дані надані у Звіті про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу Vollkswagen Tauran» р/н [NUMBER] №521/12-22 від 12 грудня 2022 року наданого СОД [PERSON] , яка значно відрізняється від оцінки наданої у Звіті про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Vollkswagen Tauran» р/н [NUMBER] № [NUMBER] від 25 листопада 2022 року наданого оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна». Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 18 липня 2023 року було призначено судову автотоварознавчу експертизу, на розгляд якої поставлено питання: Яка вартість транспортного засобу «Volkswagen Touran», д.н. [NUMBER] , 2009 року випуску, номер кузова (VIN) [NUMBER] , станом на дату ДТП 04.11.2022, до настання дорожньо-транспортної пригоди? Яка вартість транспортного засобу «Volkswagen Touran», д.н. [NUMBER] , 2009 року випуску, номер кузова (VIN) [NUMBER] , у пошкодженому стані, станом на дату ДТП 04.11.2022? Проведення експертизи доручено експертам Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. За результатами проведення експертизи експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Іщик О.О. 15.09.2023 складено висновок за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/118-23/8935-АВ, відповідно до якого: ринкова вартість автомобіля марки Volkswagen Touran», д.н. [NUMBER] , 2009 року випуску, номер кузова (VIN) [NUMBER] на дату ДТП 04.11.2022 до настанння дорожньо-транспортної пригоди складала 349 174,79 грн. Вартість автомобіля марки Volkswagen Touran», д.н. [NUMBER] , 2009 року випуску, номер кузова (VIN) [NUMBER] у пошкодженому стані станом на дату ДТП 04.11.2022 складала 174 462,71 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Розуміння допустимості доказів досягається крізь призму прав, що охороняються законом: допустимим є доказ, отриманий без порушення закону. Недопустимими, відповідно, є докази, отримані з порушенням закону. Недопустимими також є докази, одержані з неправдивих показань свідка, завідомо неправдивого висновку експерта, фальшивих документів або речових доказів, тобто з порушенням процесуального порядку формування засобів доказування. Суд не бере до уваги\~звіт №521/12-22-(01) від 16 січня 2023 року про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля\~Volkswagen Touran», д.н. [NUMBER] , оскільки вартість після аварійного транспортного засобу, визначено\~результатами відкритих торгів на віртуальному Інтернет аукціоні (без реального його продажу), тобто за методом який в Україні не передбачений Методикою, виходячи з\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 7.17 Методики\~якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним.\~У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ. Отже, згідно із Методикою у разі якщо вартість відновлювального ремонту є вищою ніж ринкова вартість автомобіля, то визначається вартість утилізації КТЗ (автомобіля) шляхом оцінки вартості технічно справних частин автомобіля та вартості металобрухту частин, які залишились не пошкодженими. Питання про вартість утилізації КТЗ сторонами не порушувалось. Надаючи оцінку висновку судового експерта № СЕ-19/118-23/8935-АВ від 15.09.2023, суд враховує що відповідно до ч.1, 2, 7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Оцінивши зібрані у справі докази, суд уважає належним доказом матеріального збитку, спричиненого позивачу саме висновок експертного автотоварознавчого дослідження № СЕ-19/118-23/8935-АВ від 15.09.2023, складений Рівненським науково-дослідним інститутом судових експертиз . Статтями 28, 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода завдана внаслідок ДТП у розмірі: 349 174.79 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) 174 462,71 грн. (вартість транспортного засобу внаслідок аварійних пошкоджень) - 130 000,00 грн. (сплачене страхове відшкодування) = 44 712,08 грн. Також відшкодуванню підлягають витрати, понесені позивачем на евакуацію належного йому автомобіля в загальному розмірі 15000, 00грн. Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України). За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Суд погоджується з доводами позивача про те, що неправомірними діями відповідача, які виразились у порушенні правил дорожнього руху, в результаті чого 04.11.2022 відбулась ДТП, позивачу були завдані певні моральні страждання, однак визначена позивачем сума для відшкодування моральної шкоди є завищеною. З огляду на викладене, виходячи із засад розумності та справедливості, суд, оцінюючи докази, надані позивачем в обґрунтування спричинення останнім моральних страждань, вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення моральної шкоди частково, в розмірі 10 000,00 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат пов`язаних зі збиранням доказів в розмірі 7300.00 грн., а саме проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу, суд вважає за необхідне заначити таке. Позивач просив відшкодувати 7300 грн витрат не за висновок експерта, підготовлений на його замовлення як учасника справи чи на підставі ухвали суду, а з метою визначення дійсного розміру заподіяного збитку транспортному засобу. Тому, на думку суду, немає підстав для відшкодування цих витрат відповідачем. Щодо витрат на правничу допомогу, то з матеріалів справи вбачається, що договір між позивачем [PERSON] та адвокатом Конюшко Денисом Борисовичем складено 05 грудня 2022 року. Згідно обґрунтувань позову на основі договору N605/12/22-ЮП/IL від 05.12.2022 року, укладеного між позивачем та [PERSON] , останній надав позивачу такі послуги (вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням) з розрахунку 2 300,00 грн. за 1 годину роботи: юридична консультація - 1,0 год.; вивчення документів - 2,0 год.; збирання доказів - 3,0 год.; підготовка та подання позовної заяви - 6,0 год.; Загальна вартість робіт склала - 27 600,00 грн. Згідно положень частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. ідповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13 січня 2021 року у цивільній справі № 596/2305/18-ц. Крім цього, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (підготовка позовної заяви та додатків, відповіді на відзив, інших заяв, тощо), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання додаткових пояснень і документів та значимості таких дій у даній справі, пропорційності задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплати судового збору. За вимогу майнового характеру у розмірі 447,12 грн, (44 712,08 грн./(115050,26грн.+15000,00 грн.)*1300,50 грн.) та за немайнову в розмір 536,80 грн. (10000,00 грн/20000,00 грн.*1073,60 грн.), що загалом складає 983.92 грн.

Outcome: approved