Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Свою заяву мотивує тим, що з 08.10.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. У шлюбі з відповідачкою мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На день звернення із позовом до суду сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, у зв`язку із втратою взаєморозуміння та поваги, почуття кохання та довіри один до одного. Сторони не ведуть спільного господарства, мешкають окремо та між ними відсутнє будь-яке спілкування. Вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Просив не надавати строк на примирення. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.09.2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні своїх вимог. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій просила надати час на примирення. Повністю заперечувала щодо позову, зазначила, що згоду на розлучення не надає. Просить надати час позивачу на спілкування з дітьми, оскільки з червня 2023 року воно відсутнє. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08.10.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, зареєстрованого ЖОВТНЕВИМ ВІДДІЛОМ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ КРИВОРІЗЬКОГО МІСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, актовий запис № 732 (а.с.6). Сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дітей (а.с.7-8). Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивач зазначає, що сім`я з відповідачкою не склалася та фактично припинила своє існування. Статтею 51\~Конституції України проголошено: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Щодо заявленого відповідачкою клопотання про надання строку на примирення, суд зазначає наступне. За правилами статті 111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Судом, при ухваленні рішення, розглянуто можливість надання строку на примирення, проте позивач у позовній заяві заперечує проти надання такого строку. Шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Примушування одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує, порушуватиме його законні права та інтереси і суперечитиме вимогам закону. Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 369/7035/18, провадження № 61-1658св20. Таким чином, предметом розгляду цієї справи є розірвання шлюбу, а не участь позивача у вихованні дітей, а отже суд не вбачає підстав для надання строку для примирення. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved