Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

18 вересня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Обґрунтовано позов\~тим,\~що позивач\~є власником\~4/25\~частки квартири\~ [ADDRESS] .\~Іншими співвласниками\~квартири є:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі зареєстровані в указаному житловому приміщенні, однак [PERSON] не проживає в ньому з 2019 року, а [PERSON] з 2021 року. Також, відповідачі комунальні послуги не сплачують, участі в утриманні житла не беруть, квартирою не цікавляться, а тому наявні підстави для визнання їх такими, що втратили право на користування цим житловим приміщенням. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідачі відзиви на позов не подали. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд його задовольнити та вказала, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином. Судові повістки відповідачам надсилалися за адресою їх місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином. При цьому, [PERSON] та [PERSON] написали заяви, які посвідчені нотаріально, про те, що не заперечують проти зняття відповідачів з реєстраційного обліку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Заслухавши доводи представника позивача, третьої особи [PERSON] , допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є власником 4/25 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 18 липня 2008 року (а.с. 10) та копією витягу про реєстрацію права власності від 09 вересня 2008 року (а.с. 11). Також, співвласниками вказаної квартири є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8-9). У кімнаті № 10 квартири [ADDRESS] , крім позивача, зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14 серпня 2023 року № 9515, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с. 12). Згідно з актом від 29 серпня 2023 року, який підписаний мешканцями будинку [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підписи яких засвідчені начальником та майстром технічної дільниці з обслуговування житлового фонду № 2 Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради, [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2019 року, а [PERSON] - з 2021 року (а.с. 13). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду також підтвердили, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2019 року, а [PERSON] - з 2021 року. Вони виїхали за межі України та проживають у Польщі. Відповідачі житлом не цікавляться, при цьому перешкоди у користуванні ним їм не створювалися. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно з частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з частинами першою, другою статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частин першої, другої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 Цивільного кодексу України). Отже, закон встановлює пріоритет прав власника житла над правами інших осіб щодо нього. Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи норми законодавства, а також те, що відповідачі більше року не проживають за адресою своєї реєстрації, житлом не цікавляться, беручи до уваги, що поважних причин відсутності їх за адресою реєстрації при розгляді справи не було встановлено, а тому вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved