Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

27 березня 2023 року представник позивача [PERSON] , адвокат Фузік В.В., звернулась до суду із позовною заявою до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі АТ «Укрзалізниця») , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Філія «Панютинський вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі Філія «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця») про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що позивач працював у АТ «Укрзалізниця» на посаді заступника директора Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця». 06 січня 2022 року [PERSON] направив керівнику Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» заяву надання відпустки на період з 07.01.2022 по 20.01.2022 без збереження заробітної плати у зв`язку з необхідністю проходження лікування та відновлення стану здоров`я. В подальшому позивач дізнався, що відпустка за його заявою роботодавцем не надавалась та від нього вимагали надати пояснення причин відсутності на робочому місці. Наказом № 313/ос від 03.03.2022 позивача було звільнено з посади заступника директора Філія «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що роботодавцем звільнення [PERSON] здійснено з порушенням трудового законодавства, оскільки позивач був відсутній на робочому місці з поважних причин. У зв`язку з викладеним позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ АТ «Укрзалізниця» № 313/ос від 03.03.2022 про звільнення, поновити [PERSON] на посаді заступника директора Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 15000 грн. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви. 20 квітня 2023 року представником позивача до суду надано квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою суду від 21 квітня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 10 серпня 2023 року зобов`язано виборний орган первинної профспілкової організації (профспілкового представника) розглянути питання про надання згоди або відмови у наданні згоди на звільнення з посади позивача та зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року відновлено провадження у справі у зв`язку з отриманням рішення виборного органу первинної профспілкової організації. 09 травня 2023 року до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнав. Зазначив, що позивач 06 січня 2022 року направив на адресу Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» заяву про надання відпустки з 07.01.2022 до 20.01.2022 на підставі п. 11 ст. 25 Закону України «Про відпустки». Вказаний лист Філією «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» було отримано 11.01.2022. Вказує, що посада заступника директора філії належить до Номенклатури посад голови правління товариства та заступник директора повинен був надавати заяву про надання відпустки на ім`я голови АТ «Укрзалізниця». 18 січня 2022 року [PERSON] роботодавцем повідомлено про неможливість надання працівнику відпустки без збереження заробітної плати у зв`язку із несвоєчасним отриманням такої заяви та не надання заявником відповідного медичного висновку. Зазначає, що роботодавцем було встановлено факт відсутності позивача 20 січня 2022 року на роботі без поважних причин та наказом АТ «Укрзалізниця» № 313/ос від 03.03.2022 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України [PERSON] звільнено з посади заступника директора Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» з 03.03.2022. Вважає, що роботодавцем дотримано положень законодавства про працю при звільненні [PERSON] 24 травня 2023 року від представника третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, у яких зазначено про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Представник позивача адвокат Фузік В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Зазначила, що при звільненні [PERSON] роботодавцем не було отримано згоди профспілки, членом якої був позивач. Представник відповідача адвокат Лазаренко В.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з їх недоведеністю. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 30\~червня 2021\~року між\~АТ «Укрзалізниця»\~з [PERSON] \~укладений письмовий\~трудовий договір\~№ 340-2021,\~за умовами\~п.\~1.3.\~якого,\~працівник приймається\~на посаду\~заступника директора\~Філії «ПВЗ»\~АТ «Укрзалізниця».\~У п.\~6.2.\~цього Договору\~сторони визначили,\~що він\~може бути\~припинений,\~зокрема,\~з ініціативи\~роботодавця у\~випадках передбачених\~законодавством України\~(статті\~40,\~41\~КЗпП України).\~Також,\~у п.\~7.1.\~Договору визначено,\~що цій\~Договір діє\~з 02.07.2021\~до 04.07.2022\~включно.\~(т.\~1\~а.с.\~118-129) Наказом АТ «Укрзалізниця» від 30.06.2021 за № 282/ОС , [PERSON] призначено на посаду заступника директора Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» на умовах трудового договору у письмовій формі строком з 02.07.2021 до 04.07.2022 зі строком випробування три місяці. Із вказаним наказом [PERSON] ознайомлений 02.07.2021. (т. 1 а.с. 117) У відповідності до п.1.2. посадової інструкції заступника директора Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця», посада «заступник директора філії» належить до розділу класифікації професій «Керівники». (т. 1 а.с. 132-142) У п. 5.1. Положення про Філію «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» визначено, що призначення та звільнення працівників Філії, посади яких зазначені в Номенклатурі посад голови правління Товариства, здійснюється відповідно до встановленого порядку. (т.2 а.с. 106-125) Філією «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» складено акти про відсутність на робочому місці заступника директора Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» [PERSON] з 10 по 20 січня 2022 року впродовж робочого дня з 07:30 год. до 16:30 год. (т.1 а.с. 184-192) У табелі робочого часу апарату управління Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» за січень 2022 року зазначено, що, зокрема, 20 січня 2022 року [PERSON] не був присутній на робочому місці із значенням причин «нз». (т. 1 а.с. 193) Наказом АТ «Укрзалізниця» від 03.03.2022 за № 313/ос, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України, пункту 6.2. трудового договору від 30.06.2021 № 340-2021, звільнено 03.03.2022 [PERSON] з посади заступника директора Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» за прогул 20.01.2022 та припинено дію трудового договору у письмовій формі від 30.06.2021 № 340-2021. (а.с. 36) З довідки про доходи за період з жовтня 2021 року по березень 2022 року вбачається, що сукупний розмір доходу [PERSON] становить 236626,11 грн. (т. 1 а.с. 38) Як встановлено судом та не заперечується сторонами у заявах по суті справи, спір виник між працівником та роботодавцем у зв`язку із звільненням працівника за прогул, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення трудового законодавства. Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до частини першої статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. У відповідності до абз. 2 ч. 1 розд. V «Робочий час і його використання» Правил внутрішнього розпорядку для працівників Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» час початку і закінчення роботи, а також перерви для відпочинку і харчування із п`ятиденним робочим тижнем встановлюється такий: І зміна: початок роботи 07.30 год., перерва для відпочинку та харчування 12.00 13.00, закінчення роботи 16.30 год. (т. 1 а.с. 130-131) Так, 06 січня 2022 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою до в.о. директора Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» про надання відпустки без збереження заробітної плати з 07.01.2022 по 20.01.2022 у зв`язку з необхідністю проходження лікування та відновлення стану здоров`я. До заяви [PERSON] додано копії санітарно-курортної картки, виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідки для одержання путівки на санаторне-курортне лікування. (т. 1 а.с. 16) З наданої до суду виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] вбачається, що останній проходив амбулаторне лікування у медичному закладі з 17.12.2021 по 06.01.2022. За результатами лікування останньому надано лікувальні рекомендації із санаторно-курортного лікування. (т. 1 а.с. 17-18) 06 січня 2022 року ЛКК ТОВ «Небозвід» видано [PERSON] . Довідку для одержання путівки на санаторне-курортне лікування захворювання органів дихання в місцях з морським повітрям. (т. 1 а.с. 19) У відповідності до статті 84 КЗпП України у випадках, передбачених статтею 25 Закону України «Про відпустки», працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. Згідно з пунктом 11 частини першої статті 25 Закону України «Про відпустки» відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов`язковому порядку працівникам для завершення санаторно-курортного лікування - тривалістю, визначеною у медичному висновку. Отже наведені положення пункту 11 частини першої статті 25 Закону України «Про відпустки» визначають право працівників, які мають путівку (курсівку) для санаторно-курортного (амбулаторно-курортного) лікування, на відпустку без збереження заробітної плати за їх бажанням. В свою чергу у пунктів 4.3 та 4.4 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406 (у редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) У разі направлення на санаторно-курортне лікування зазначаються номер путівки, дати початку та закінчення путівки, назва санаторно-курортного закладу. У разі направлення на долікування в реабілітаційне відділення санаторно-курортного закладу вказуються номер реабілітаційної путівки, дати початку та закінчення путівки, назва санаторно-курортного закладу. Посилання позивача на те, що ним було надано довідку для одержання путівки на санаторне-курортне лікування захворювання органів дихання в місцях з морським повітрям від 06 січня 2022 року видану ЛКК ТОВ «Небозвід» (т. 1 а.с. 19), яка, на його думку, була підставою для надання йому безоплатної відпустки, є безпідставними, так як судом встановлено, що на час звернення із заявою від 06 січня 2022 року позивач санаторно-курортного лікування не проходив, а отже у нього не було необхідності його завершувати. Крім того, позивачем не надавався роботодавцю листок непрацездатності, у якому було б зазначено про його доліковування в санаторно-курортному закладі з 07 січня 2022 року. Також, під час судового розгляду справи [PERSON] не було надано суду відповідної довідки санаторно-курортного закладу про його санаторно-курортне (амбулаторно-курортне) лікування у період з 07 по 20 січня 2022 року. За таких обставин вбачається, що у роботодавця були відсутні підстави для надання [PERSON] відпустки буз збереження заробітної плати з 07 по 20 січня 2022 року на підставі пункту 11 частини першої статті 25 Закону України «Про відпустки». Також, згідно з пунктом 4 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснив судам, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Таким чином, у пункті 4 статті 40 КЗпП України встановлено право роботодавця обрати стягнення у вигляді звільнення як за скоєння одного прогулу, так і у разі, коли прогули мають тривалий характер. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними визнаються такі причини, які виключають вину працівника. Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Законодавством не визначено переліку обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим із поважних причин, тому суд вирішує питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, виходячи з конкретних обставин і враховуючи будь-які докази з числа передбачених статтею 76 ЦПК України. Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника. Так, з матеріалів справи вбачається, що 12 січня 2022 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою до голови правління АТ «Укрзалізниця», у якій виклав факти звернення 06 січня 2022 року до в.о. директора Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» із заявою про надання відпустки без збереження заробітної плати з 07.01.2022 по 20.01.2022. (т. 1 а.с. 20-21) Листом АТ «Укрзалізниця» від 04.02.2022 за № Ц-3-89/13-22, роботодавцем запропоновано [PERSON] надати інформацію щодо відсутності на робочому місці з 10.01.2022 по 20.01.2022. (т. 1 а.с. 176) У пояснювальній записці від 21.02.2022 [PERSON] зазначає, що 06.01.2022 ним направлено заяву про надання відпустки з 07.01.2022 по 20.01.2022 у зв`язку із відновленням стану здоров`я. Вказує, що його відсутність на робочому місці обумовлена вищезазначеними поважними причинами. (т. 1 а.с. 23-24) Листом АТ «Укрзалізниця» від 18.02.2022 за № ЦЦЦП-11/46, роботодавцем запропоновано [PERSON] надати інформацію щодо відсутності на робочому місці 14.02.2023 та у період з 10.01.2022 по 20.01.2022. (т. 1 а.с. 178) У пояснювальній записці від 21.02.2022 [PERSON] зазначає, що він 14 лютого 2022 року був відсутній на робочому місці у зв`язку із необхідністю пройти діагностику у лікаря. Вказує, що вказана обставина є поважною причиною його відсутності на робочому місці 14 лютого 2022 року. Щодо відсутності його на робочому місці з 10.01.2022 по 20.01.2022, останній зазначає про звернення із заявою про надання йому відпуски з 07.01.2022 по 20.01.2022 у зв`язку із відновленням стану здоров`я. (т. 1 а.с. 25-28) Листом АТ «Укрзалізниця» від 21.02.2022 за № ЦЦЦП-11/51, роботодавцем запропоновано [PERSON] надати інформацію щодо відсутності на робочому місці 14.02.2023 та у період з 10.01.2022 по 20.01.2022. (т. 1 а.с. 180) У відповіді на лист адміністрації АТ «Укрзалізниця» від 21.02.2022 про ненадання відпустки без збереження заробітної плати з 07.01.2022 [PERSON] зазначає, що ним було скеровано заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати з 07.01.2022 до безпосереднього керівника - директора Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця». (т. 1 а.с. 29-31) У реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я за період з 01.01.2022 по 01.04.2022 стосовно [PERSON] наявна наступна інформація: 1. єдиний реєстраційний номер листка непрацездатності № 2676613-2005096088-1 з датою відкриття 21.01.2022 та датою закриття 24.01.2022; період тимчасової непрацездатності з 21.01.2022 по 24.01.2022; 2. єдиний реєстраційний номер листка непрацездатності № 2676613-200524407-1 з датою відкриття 25.01.2022 та датою закриття 28.01.2022; період тимчасової непрацездатності з 25.01.2022 по 28.01.2022; 3. єдиний реєстраційний номер листка непрацездатності № 2676613-2005619534-1 з датою відкриття 29.01.2022 та датою закриття 01.02.2022; період тимчасової непрацездатності з 29.01.2022 по 01.02.2022; 4. єдиний реєстраційний номер листка непрацездатності № 2676613-2005914082-1 з датою відкриття 02.02.2022 та датою закриття 04.02.2022; період тимчасової непрацездатності з 02.02.2022 по 04.02.2022; 5. єдиний реєстраційний номер листка непрацездатності № 3460256-2006503612-1 з датою відкриття 07.02.2022 та датою закриття 11.02.2022; період тимчасової непрацездатності з 07.02.2022 по 11.02.2022; 6. єдиний реєстраційний номер листка непрацездатності № 3737225-2007087701-1 з датою відкриття 15.02.2022 та датою закриття 18.02.2022; період тимчасової непрацездатності з 15.02.2022 по 18.02.2022; 7. єдиний реєстраційний номер листка непрацездатності № 3737225-2007315580-1 з датою відкриття 19.02.2022 та датою закриття 24.02.2022; період тимчасової непрацездатності з 19.02.2022 по 24.02.2022. (а.с. 87-88) Листом Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» від 11.01.2022 № 01-06/257 надано відповідь [PERSON] на заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати від 06.01.2022, що відповідно до Порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників та інших працівників АТ «Укрзалізниця», затвердженого рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 08.07.2021 (протокол Ц-56/79 Ком.т.) посада заступника директора Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» належить до Номенклатури посад голови правління Товариства. Відповідно до методичних рекомендацій щодо механізму оформлення відпусток працівникам АТ «Укрзалізниця» заступники директора філії подають письмову заяву про надання усіх видів відпусток на ім`я голови правління Товариства. (т.1 а.с. 160-161) Листом АТ «Укрзалізниця» від 09.02.2022 за № ЦЦЦП-9/29 на звернення [PERSON] від 21.01.2022 щодо надання відпустки без збереження заробітної плати роз`яснено, що згідно із пунктом 5.3 рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 01.08.2018 (протокол Ц-64//60 Ком.т.) відпустки надаються у такому порядку: директорам (начальникам) регіональних філій та філій, їхнім заступникам (у т.ч. головним інженерам) відповідно до наказів АТ «Укрзалізниця» за підписом голови правління та члена правління, якому підпорядковується відповідна філія АТ «Укрзалізниця». Враховуючи звернення 13.01.2022 [PERSON] із заявою про надання відпустки без збереження заробітної плати до керівництва Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця», у керівництва Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» відсутні повноваження щодо підписання наказу без збереження заробітної плати. (т. 1 а.с. 172-173) З матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] , станом на 20 січня 2022 року, було відомо про ненадання йому роботодавцем відпустки без збереження заробітної плати на підставі пункту 11 частини першої статті 25 Закону України «Про відпустки», а також, з неведених вище доводів вбачається, що на таку відпустку за законом позивач не мав права. Доводи відповідача щодо відсутності повноважень Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» з розгляду заяви [PERSON] про надання відпустки на підставі пункту 11 частини першої статті 25 Закону України «Про відпустки», в даному випадку не стосуються підстав надання такої відпустки працівникові, адже судом встановлена відсутність права позивача на таку відпустку. В свою чергу роботодавцем доведено факт відсутності [PERSON] протягом робочого дня на робочому місці 20 січня 2022 року без поважних причин. Роботодавцю у письмових поясненнях [PERSON] не зазначено поважності причин його відсутності на робочому місці 20 січня 2022 року протягом робочого дня. Щодо додержання строків накладення дисциплінарного стягнення визначеного статтею 148 КЗпП України, судом встановлено наступне. Позивач вчинив проступок (прогул) 20 січня 2022 року та був звільнений наказом 03 березня 2022 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] у період з 21.01.2022 по 24.02.2022 був відсутній на робочому місці у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Оскільки час звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю не включається до місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення, тому не вбачається пропуску строку застосування роботодавцем дисциплінарного стягнення щодо [PERSON] . Стосовно доводів позивача щодо розірвання трудового договору без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) суд зазначає наступне. За положенням статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства. Первинною профспілковою організацією Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» листом від 02.03.2022 за № 6, погоджено звільнення [PERSON] за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. (т.2 а.с. 153) Ухвалою суду від 10 серпня 2023 року запитано згоду виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення [PERSON] за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Протоколом первинної профспілкової організації Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» від 19 вересня 2023 року за № 14, погоджено звільнення [PERSON] за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. (т. 2 а.с.149-150) На підставі викладеного вбачається, що первинною профспілковою організацією надано згоду на звільнення [PERSON] за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Стосовно доводів позивача щодо невручення йому трудової книжки в день звільнення судом встановлено наступне. За положенням пункту 1 статті 47 КЗпП України (у редакції яка діє на час спірних правовідносин) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Листом Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» від 03.03.2022 за № 01-06/1859 поінформовано [PERSON] про його звільнення з 03.03.2022 та запрошення для отримання трудової книжки. (т. 1 а.с. 195) У відповідності до розрахунку заробітної плати [PERSON] за березень 2022 року, останньому нараховано до виплати 9505,06 грн. (т.1 а.с. 197) 01 січня 2023 року [PERSON] звернувся із нотаріально посвідченою заявою на адресу Філії «ПВЗ» АТ «Укрзалізниця» про те, що ним не отримано трудову книжку в день звільнення та він просить її надіслати поштою на відповідну адресу. (т. 1 а.с. 32-33) З матеріалів справи вбачається те, що роботодавцем було в день звільнення запрошено [PERSON] для отримання трудової книжки. В той же час, діючі положення пункту 1 статті 47 КЗпП України не передбачають обов`язку роботодавця в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. За таких обставин суд приходить до переконання, що на день звільнення [PERSON] у роботодавця був відсутній обов`язок з видачі працівнику трудової книжки. Також матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] в день звільнення вимагав від роботодавця внести записи до трудової книжки про його звільнення. На підставі викладеного вище вбачається, що доводи позивача щодо порушення його трудових прав, які полягають у неврученні йому трудової книжки в день звільнення, не ґрунтуються на законі та не підтверджені матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що АТ «Укрзалізниця» дотрималось положень трудового законодавства при застосуванні дисциплінарного стягнення до позивача за прогул 20 січня 2022 року, а також звільнення [PERSON] здійснено дотриманням положень ст. 47 КЗпП України, у зв`язку з чим у задоволенні основних позовних вимог зі скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Суд враховує те, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди є похідними від вимог про поновлення на роботі, а тому у зв`язку із відмовою у задоволенні основних позовних вимог, не підлягають задоволенню вказані похідні позовні вимоги. У відповідності до ст. ст. 21, 23, 40, 73, 47, 84, 116, 148 КЗпП України,

Outcome: dismissed