Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 13.06.2021 року о 11.45 годині в м. Бахмут Донецької області водій [PERSON] керувала автомобілем Skoda Octavia A5 Combi, номерний знак [NUMBER] , по вул. Румянцева, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Перемоги не надала перевазі у русі автомобілю BMW 520D, номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, та скоїла з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортний засіб BMW 520D, номерний знак [NUMBER] , що належить позивачу отримав механічні пошкодження. Своїми діями відповідач [PERSON] порушила п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Відповідно до постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.07.2021 року відповідача [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи від 16.07.2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 520D, номерний знак [NUMBER] складає 122919,01 гривень. Вартість проведення автотоварознавчої експертизи склала 1600,00 гривень. Позивач вважає, що йому завдана майнова шкода, яка складається з вартості відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 122919,01 гривень та понесені витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 1600,00 гривень, а всього 124519,01 гривень. Крім того позивачу діями відповідача завдана моральна шкода. Внаслідок противоправних дій відповідача, позивач на значний час був позбавлений можливості реалізувати свої уподобання та бажання, як звичайна людина, яка вела досить енергійний спосіб життя. В зв`язку з тим, що позивач був вимушений свій бюджет спрямувати на ремонт пошкодженого автомобіля, це спричинило виникнення пригніченого стану. В результаті протиправних дій відповідача, позивач не міг користуватися своїм автомобілем, а тому не міг у повній мірі допомагати своїм батькам, що визвало у позивача моральні страждання. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автомобілем, позивачу довелося відкласти, а від деяких з них позивач взагалі був вимушений відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. До вказаного ДТП позивач вів нормальний спосіб життя, відчував задоволення від спілкування з людьми, в достатній мірі заробляв собі на життя, не був ні від кого залежний. Позивач вважає, що глибина його фізичних та душевних страждань є значною та відчутною, вчиненням протиправних дій відповідача, в морально психологічний стан позивача внесені негативні зміни, що внесло в його життя душевний та моральний дискомфорт. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює у 25000 гривень. З огляду на зазначене, з посиланням на ст. 11,15,16, 22,23,1166,1167,1187,1188,1192 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь майнову школу у розмірі 124519,01 гривень та моральну шкоду у розмірі 25000 гривень, а також судові витрати. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2022 року було скасовано заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 1 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду України від 21.10.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», справи підсудні Артемівському міськрайонному суду Донецької області були передані до Дружківського міського суду Донецької області. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 03 липня 2023 року по справі було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, розгляд справи проводився за участю його представника. Відповідно до письмових пояснень наданих позивачем на адресу суду, останній вказує, що в протоколі ААБ № 153301 від 13.06.2021 року був вказаний володілець авто [PERSON] , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, з характерними ознаками вживання алкоголю, водієм в момент ДТП була співмешканка володільця - [PERSON] . Після ДТП позивач одразу зателефонував у поліцію та страхову компанію, а [PERSON] викликала свого родича, робітника ДАЇ, який приїхавши на місце ДТП, оглянувши відеозапис події, вказав на її провину та необхідність підписання протоколу. У протоколі ААБ № 1533601 від 13.06.2021 року вказаний страховий поліс АР1787513, дія ліцензії страхової компанії закінчилася у 2021 році. Він звертався до страхової компанії з наданням усіх необхідних документів, але виплат від страхової не отримував. Згідно інформації, отриманої від страхової компанії, інша сторона ДТП не виходила на зв`язок. [PERSON] добровільно також нічого не сплатила, так як вважає себе невинною. Усі запасні частини та роботи проводилися на сервісному центрі «Талісман» у м. Краматорські. Акти та інші документи були віддані новому володільцю БМВ при продажі (а.с.153). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги на підставі доводів викладених у позові та додаткових пояснень позивача. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні відмовити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] зазначив позицію відповідача щодо позивних вимог: дану ДТП [PERSON] скоїла 13.06.2021 року на автомобілі марки Skoda Octavia A5 Combi, номерний знак [NUMBER] , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] . Відповідно до полісу № АР/1787513 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного 01.04.2021 року (додаток № 4), транспортний засіб автомобіль марки Skoda Octavia A5 Combi, номерний знак [NUMBER] , застраховано в ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» Строк дії страхового поліса з 01.04.2021 року по 31.03.2022 року включно, тобто на момент ДТП, яке мало місце 13.06.2021 року цивільна відповідальність водія [PERSON] була застрахована, тому як ДТП трапилося під час дії полісу № АО/1787513 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: ст. 22.1. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у трасовому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди жіттю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 20 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» чинність договору страхування у разі ліквідації страховика. 20.1 У разі ліквідації страховика, правонаступника якого встановлено, договори страхування зберігають свою силу до закінчення строку дії такого договору.202 У разі ліквідації страховика за його власним рішенням визначені договором обов`язки цього страховика виконує ліквідаційна комісія. 20.3. У разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом. Згідно ст. 20-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинність договору страхування у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу. 20-1.1. У разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. 20-1.2. У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов`язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність. 20-1.3. У разі смерті страхувальника фізичної особи його права та обов`язки за договором страхування переходять до осіб, які одержали забезпечений транспортний засіб у спадщину. 20-1.4. Якщо страхувальник юридична особа припиняється і встановлюються його правонаступники, права і обов`язки страхувальника за договором страхування переходять до правонаступника. З цього приводу ДПТ [PERSON] зверталася до ТДВ СК «Ю.Ес.Ай», надавши при цьому всі необхідні документи, що підтверджується копією її повідомлення про ДТП. А також направлення матеріалів [PERSON] до ТДВ СК «Ю.Ес.Ай» підтверджується поштовим чеком. Також, про те, що транспортний засіб автомобіль марки Skoda Octavia A5 Combi, номерний знак [NUMBER] , застраховано в ТДВ СК «Ю.Ес.Ай», було відомо й позивачу [PERSON] в день ДТП, тобто станом на 13.06.2021 року, про що підтвердив на засіданні його представник адвокат Гур`єв В.М., який вказав, що [PERSON] з місця ДТП телефонував до страхової компанії ТДВ СК «Ю.Ес.Ай». Представник відповідача звернув увагу суду на те, що [PERSON] достовірно в день скоєння ДТП було відомо про те, що автомобіль марки Skoda Octavia A5 Combi, номерний знак [NUMBER] , було застраховано в ТДВ СК «Ю.Ес.Ай», але не заважаючи на це він не звертається до даної страхової компанії, щоб отримати відповідну компенсацію (виплату) за пошкоджене майно, чи відмову в виплаті (в разі якщо це передбачено умовами договору страхування), а згодом звертається позовом до водія [PERSON] , до неналежного відповідача, тому як в наданому випадку належним відповідачем є саме ТДВ СК «Ю.Ес.Ай». З посиланням на Постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судвової плати Касаційного цивільного суду у справі № 705/3876/18, правову позицію Верховного Суду за № 204/8118/14-ц, Постанову Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), представник відповідача вказує, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Щодо моральних вимог, позиція відповідача, з посиланням на постанову Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року, зводиться до необґрунтованості розміру моральної шкоди. Крім того, представник відповідача - [PERSON] просив суд висновок автотоварознавчої експертизи від 17.07.2021 року проведеного оцінювачем [PERSON] визнати неналженим та недопустимим доказом, в зв`язку з тим, що згідно висновків автотоварознавчої експертизи від 17.07.2021 року проведеної оцінювачем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW» - 122919,01 грн., а вартість матеріального збитку, з урахуванням експлуатаційного зносу, замінних деталей автомобіля 58974,27 грн. Вартість відновлювального ремонту та матеріального збитку розрахований не на момент ДТП, а на момент проведення огляду ТЗ. Оцінка матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ визначається Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів». Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково- дослідних експертно криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно - правових відносин (п.1.3.). Відповідно до п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі про що зазначається у звіті (акті), висновку. В порушення вище зазначеного Наказу, оцінка пошкодженого транспортного засобу була проведена без повідомлення та виклику заінтересованої особи [PERSON] , або його представника, тому достовірність об`єктивності такого звіту викликає сумніви. Таким чином, висновок автотоварознавчої експертизи від 17.07.2021 року, проведеної оцінювачем [PERSON] є неналежним та недопустимим доказом, тому як виконаний в порушення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійно оціночну діяльність» і Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожньо транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції, Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. Враховуючи викладене, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] повністю підтримав позицію [PERSON] та [PERSON] . Вказав, що [PERSON] є неналежним відповідачем, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного: Судом встановлено, що 13.06.2021 року об 11.45 годин у м. Бахмут Донецької області водій [PERSON] керувала автомобілем Skoda Octavia A5 Combi, номерний знак [NUMBER] , по вул. Румянцева, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Перемоги не надала перевазі у русі автомобілю BMW 520D, номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, та скоїла з ним зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначена дорожьно транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , [INFO] , яка Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 липня 2021 року визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддана адміністративному стягненню (а.с.7). Судом за клопотанням сторони відповідача були витребувані матеріали адміністративної справи для огляду у судовому засіданні, однак відповідно до документальної інформації від 09.08.2023 року наданої керівником апарату Дружківського міського суду Донецької області відповідно до інформації АСДС Дружківського міського суду Донецької області та актів прийому передачі судових справ з Артемівського міськрайонного суду Донецької області судова справа № 2/219/2860/21 (ЄУН № 219/8079/21) до Дружківського міського суду Донецької області не передавалася (а.с.110). Автомобіль BMW 520D, номерний знак [NUMBER] , належить позивачу [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 6). Позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з висновком автотоварознавчої експертизи від 16 липня 2021 року вартість відновлюваного ремонту автомобілю BMW 520D, номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] становить 122919,01 гривень (а.с. 9-20). Відповідно до акту виконаних робіт, а також квитанції до прибуткового касового ордеру № 23 від 16.07.2021 року позивачем було сплачено 1600 гривень за виконання автотоварознавчої експертизи (а.с.8, 21-22). Таким чином, загальний розмір майнової шкоди завданої [PERSON] в результаті дорожньо транспортної пригоди становить 124519,01 гривень. Що стосується клопотання представника відповідача щодо визнання неналежним та недопустимим доказом висновок автотоварознавчої експертизи від 17.07.2021 року, суд вважає необхідним зазначити наступне. Доказами\~є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до\~ч.2 ст. 76 ЦПК України\~ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і\~електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до\~ст. 78 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Визнання доказу недопустимим - це не обов`язок, а право суду.\~Якщо суд дійде висновку, що доказ є недопустимим, він не бере цей доказ до уваги, тобто не може обґрунтовувати ним своє рішення. Крім того, суд повинен у мотивувальній частині рішення зазначити, чому саме він цей доказ відхиляє. Як вбачається з висновку автотоварознавчої експертизи про вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки 520D, реєстраційний номер [NUMBER] , дослідження проводив експерт оцінювач [PERSON] , який має право здійснювати оцінку майна та майнових прав, у тому числі 1.3. оцінка автотранспортних засобів. Висновок про вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки BMW 520D, номерний знак [NUMBER] , складено на шести аркушах, додаток № 1 (ремонтна калькуляція) на трьох аркушах, додаток № 2 (фототаблиця) на двох аркушах. Докладні фото в електронному вигляд зберігаються у виконавця і можуть бути затребувані при необхідності. При проведенні дослідження використовувалася наступна література та інформація: Методика товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159); «Бюлетень автотоварознавця». Періодичний довідник. Випуск № 119, червень 2021 року. Міністерство юстиції України, Донецький науково- дослідний інститут судових експертиз, Інформаційно обчислювальний центр Союзу експертів України; Національний стандарт № 1 «Загальні принципи оцінки майна та майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003року № 1440; комп`ютерна програма «Autovin v3.08.». Науково дослідне бюро судових експертиз «Сантодор»; програмний комплекс «AUDATEX», сайти мережі Інтернет. Огляд проводився 07 липня 2021 року о 10.00 годині за адресою: Україна, донецька область, м. Бахмут, вул. Сибірцева, 2, склад 39. При огляді був присутній [PERSON] власник КТЗ. [PERSON] при огляді не була присутня, була повідомлена рекомендованим листом. У призначений час не з`явилась, огляд проводився без її участі (а.с.137-152). Суд вважає, що враховуючи норми ст. 76 ЦПК України - висновок автотоварознавчої експертизи є належним та допустимим доказом, так як, при його складанні було дотримано необхідної та встановленої законодавством процедури, у тому числі і факт повідомлення заінтересованої особи [PERSON] . Крім того, ані відповідачем, ані її представниками в зв`язку із сумнівами щодо розміру заподіяної шкоди встановленої висновком експертизи, під час розгляду справи клопотань щодо призначення по справі автотоварознавчої експертизи не заявлялось. Частиною першою статті передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті). З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до\~ст. 1192 ЦК України\~має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Що стосується посилання представників [PERSON] та [PERSON] стосовно того, що [PERSON] є неналежним відповідачем, та у даному випадку відшкодування повинна здійснювати страхова компанія, суд зазначає наступне: До матеріалів справи доданий поліс № АР/1787513 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного 01.04.2021 року (додаток № 4), транспортний засіб автомобіль марки Skoda Octavia A5 Combi, номерний знак [NUMBER] , застраховано в ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» Строк дії страхового поліса з 01.04.2021 року по 31.03.2022 року включно. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу SKODA OCTAVIA A5 COMBI [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 114-115). Як вбачається з матеріалів справи і позивач і відповідач ставили до відома страхову компанію про настання події (а.с. 116-117, 136,158-161). Однак ані відповіді, ані виплат позивач не отримав. Відповідно до сталої позиції, яка знайшла своє відображення у практиці Великої Палати - звернення потерпілого до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування є позасудовою процедурою, яка не виключає можливість потерпілого звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування. Як встановлено, судом, та не заперечується сторонами, позивач скористався своїм правом досудового врегулювання спору. Не отримавши результатів досудового врегулювання, позивач мав право пред`явити позовні вимоги до страховика у судовому порядку. Однак, як слідує із офіційної загальнодоступної інформації Мінфін «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» виключена з реєстру. У квітні 2021 року Національний банк України ухвалив рішення застосувати до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» захід впливу у вигляді тимчасового зупинення всіх ліцензій за порушення обов`язкових фінансових нормативів. У зв`язку з не усуненням порушень Комітет з нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг ухвалив 17 листопада 2021 року рішення про виключення СК «Ю.Ес.Ай.» із Державного реєстру фінансових установ. Код ЄДРПОУ:\~32404600Страхова компанія USI «Ю.Ес.Ай.» не являється членом Моторного Транспортного Страхового Бюро України (МТСБУ). Згадане є загальновідомими обставинами, які відомі широкому колу осіб, в тому числі і складу суду. Вони не потребують доказуванню тому, що є об`єктивність їх існування очевидна. Тобто у даному конкретному випадку страхова компанія не може бути відповідачем у справі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого права, та правильно визначено відповідача у справі. Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди є доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Судом встановлений та доведений факт порушення відповідачем прав позивача. Наявність моральної шкоди позивач мотивував тим, що він на значний час був позбавлений можливості реалізувати свої уподобання та бажання, як звичайна людина, яка вела досить енергійний спосіб життя, був вимушений свій бюджет спрямувати на ремонт пошкодженого автомобіля, це спричинило виникнення пригніченого стану. В результаті протиправних дій відповідача, позивач не міг користуватися своїм автомобілем, а тому не міг у повній мірі допомагати своїм батькам, що визвало у позивача моральні страждання. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автомобілем, позивачу довелося відкласти, а від деяких з них позивач взагалі був вимушений відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. До вказаного ДТП позивач вів нормальний спосіб життя, відчував задоволення від спілкування з людьми, в достатній мірі заробляв собі на життя, не був ні від кого залежний. Позивач вважає, що глибина його фізичних та душевних страждань є значною та відчутною, вчиненням протиправних дій відповідача, в морально психологічний стан позивача внесені негативні зміни, що внесло в його життя душевний та моральний дискомфорт. Враховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його житті, та зважаючи на положення Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, підлягають задоволенню частково в розмірі 5000 гривень. Суд вважає, що в даній справі моральна шкода в розмірі 5000 гривень є достатніми для сприяння відновлення порушених прав позивача. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: partial