Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та усунення від права на спадкування. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає про те, що [PERSON] , [INFO] , з 08.04.1987 року по 26.12.1991 року проходила військову службу у воєнній частині № [NUMBER] , що вбачається з військового квитка Серія [NUMBER] . З 01.08.1988 року по [INFO] [PERSON] проходила військову службу у воєнній частині № [NUMBER] , що вбачається з витягу послужного списку особової справи старшого солдата [PERSON] , [INFO] , виданого в/ч [NUMBER] вих. №60а від 15.07.2021 року. За період проходження військової служби у воєнній частині №21233 у позивача з [PERSON] склалися дружні відносини, засновані на взаємній прив`язаності, духовній близькості, на спільних інтересах та повній довірі. 24.03.1989 року позивач перейшла до військової частини № [NUMBER] для проходження військової служби, але дружні відносини з [PERSON] й надалі підтримували. У 2005 році у [PERSON] під час проходження диспансеризації один раз на рік було виявлено рак молочної залози, внаслідок чого з 05.09.2005 року по 16.09.2005 року [PERSON] знаходилась на лікуванні у Київській міській онкологічній лікарні, діагноз карциноми правої молочної залози - рак молочної залози. 07.09.2005 року [PERSON] була проведена операція, внаслідок чого остання отримала курс гамма-терапії. Враховуючи вище зазначені хвороби та на підставі статей 8-а, 39-б, 40-в, 71-г, графи, Ш, Розкладу хвороб (Додаток № l до Положення, введеними в дію наказом Міністра оборони України 1994 року №2, зі змінами та доповненнями, веденими в дію наказом Міністра оборони України 1999 року №207) [PERSON] старшого прапорщика Головного оперативного управління Генерального штабу Збройних Сил України визнано непридатною до військової служби із зняттям з військового обліку, що вбачається з копії свідоцтва про хворобу №440, виданої Центральною військово-лікарською комісією МО України вих. №648/2 від 27.03.2007 року. Після виявлення хвороби в [PERSON] позивач стала для неї опорою та підтримкою, разом займалися повсякденними справами, проводили час. Позивач не залишала [PERSON] наодинці із хворобою, під час лікарських обстежень позивач завжди була поряд з нею, оскільки підтримка позивача була бажаною та вкрай необхідною, оскільки мама [PERSON] перебувала сама у хворобливому стані та проживала окремо за іншою адресою в місті Буча. [INFO] померла [PERSON] - мати [PERSON] . Позивач зазначає про те, що відразу після смерті [PERSON] , [PERSON] та позивач поріднилися та відносилися одна до одної як рідні сестри, внаслідок чого почали проживати однією сім?єю за адресою: [ADDRESS] , разом вели спільне господарство та спільні витрати, були пов?язані побутом, купували майно для спільного користування, сплачували комунальні послуги та здійснювали поточні ремонтні роботи, у період лікування позивач завжди була поряд з померлою. З фотокарток сімейного альбому, доданих до позовної заяви, вбачаються спільні фотокартки позивача з [PERSON] , що відображають родинні відносини як рідних сестер. Починаючи із серпня 1988 року, та за спільний період проживання з 2013 року, до [PERSON] з родичів ніколи ніхто не навідувався, про стан її здоров?я не цікавився та не піклувався, відповідачі жодного разу [PERSON] навіть не телефонували, не підтримували родинних відносин, та навіть не знали про місце проживання [PERSON] . Батько [PERSON] після розлучення з [PERSON] почав проживати окремо, будь-яких відносин з [PERSON] не підтримував. Батько [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] інших родичів не мала, заміжньою не була. [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка зокрема складається з квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на праві власності. Позивач зазначає про те, що в термін, передбачений частиною 1 статті 1270 ЦК України, 06.04.2021 року звернулась до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини щодо майна померлої. Шістнадцята київська державна нотаріальна контора листом вих. №990/02-14 від 10.04.2021 року повідомила позивача про те, що заява про прийняття спадщини щодо майна померлої [PERSON] , перенаправлена до Першої Київської державної нотаріальної контори за належністю, з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №64072121 від 24.03.2021 року, виданого нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON] ( [INFO] ), народженої в Україні, Донецька область, Шахтарський район, село Орловка, заведено спадкову справу №67399086 номер у нотаріуса 442/2021. Листом №7405/02-14 від 25.08.2021 року Перша київська державна нотаріальна контора повідомила позивача про те, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої [INFO] [PERSON] , необхідно надати рішення суду, про те що позивач та померла проживали однією сім?єю не менше п?яти років до дня її смерті (ст. 1264 Цивільного кодексу України). Позивач вказує про те, що з [PERSON] вони розпочали дружбу з 1988 року, почали проживати однією сім`єю як рідні сестри з 2013 року. Позивач зазначає про те, що у п. 1.12 Декларації №0001-76TX-Е80 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 22.06.2020 року, довіреною особою пацієнта [PERSON] для Повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом вказана [PERSON] , що підтверджує факт взаємних обов?язків відносно один одного, які ґрунтувались на турботі за рідною людиною. Так, [PERSON] потребувала постійної допомоги, оскільки вона хворіла, починаючи із 2005 року. Відповідачі не знали, де [PERSON] проживає, з ким вона проживає, як себе почуває та у якому вона взагалі стані. Відповідачі померлу не знали як родичку. Позивач самостійно понесла всі витрати на поховання [PERSON] , що підтверджується копією товарного чеку №0039 від 26.02.2021 року та копіями фіскальних чеків, які додані до позовної заяви. Також позивач зазначає про те, що Свідоцтво про поховання, видане КП "БУЧАСЕРВІС" БУЧАНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ на ім?я позивача, яка особисто повідомила всіх знайомих про смерть [PERSON] . Позивач також зазначає про те, що ключі від квартири, в якій [PERSON] та [PERSON] проживали, та яка належить [PERSON] на праві приватної власності, наявні лише у позивача. Копії документів, що додані до позовної заяви в оригіналах, також знаходяться лише у Позивача. Позивач вказує про те, що після встановлення [PERSON] діагнозу карциноми правої молочної залози - рак молочної залози, проведення операції радикальної мастектомії, 3-х курсів хіміотерапії, [PERSON] мала безпорадний стан, зумовлений тяжкою хворобою, вона не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, незважаючи на її рік народження. З 05.09.2005 року по 16.09.2005 року [PERSON] знаходилась на лікуванні у Київській міській Онкологічній лікарні. 07.09.2005 року була проведена операція. У період з 2006 року по 2016 рік [PERSON] постійно перебувала на лікуванні. [PERSON] перебувала на стаціонарному обстеженні та лікуванні в Національному військово-медичному клінічному центрі «ГВГК» МО України, Клініці гінекології з 01.08.2016 року по 03.08.2016 року, що вбачається з виписного епікризу №18535. [PERSON] також мала діагноз артеріальна гіпертензія, прогресуюча форма ГБ ІІІ, що підтверджується консультативним висновком від 05.05.2020 року, видани медичним центром «Полі Клініка» ПП «БМГ - Сервіс» та ехокардіографією від 17.10.2020 року, виданою медичним центром «Полі Клініка» ПП «БМГ - Сервіс». Таким чином, позивач зазначає про те, що головною опорою та підтримкою [PERSON] завжди була саме вона. Крім того, позивач намагалась забезпечити [PERSON] найкращі умови для життя. Позивач звернулась 25.08.2021 року до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори листом № 7406/02-14 повідомив позивача про те, що 24 березня 2021 року була заведена спадкова справа № 442/2021 щодо майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , місце проживання якої було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] та зазначив склад осіб, які подали заяви про прийняття спадщини, а саме: [PERSON] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , заява про прийняття спадщини від якого надійшла поштою 24 березня 2021 року за №1109; [PERSON] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , заява про прийняття спадщини від якого надійшла поштою 24 березня 2021 року за № 1110; [PERSON] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] ), заява про прийняття спадщини від якої надійшла поштою 05 травня 2021 року за № 1556. Позивач зазначає про те, що Відповідачі жодним чином не допомагали [PERSON] , не цікавилися її станом здоров?я, взагалі не взяли жодної участі у похованні, були лише запрошені на поховання через інших родичів. За спільний період проживання [PERSON] та позивача, починаючи із 2013 року, до [PERSON] ніколи Відповідачі не навідувалися, про її стан здоров?я не цікавилися та не піклувалися, про існування родичів -відповідачів позивачу не було нічого відомо, померла вважала лише [PERSON] близькою людиною, з відповідачами [PERSON] ніколи не підтримувала будь-яких відносин. Просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженка села Красилівка, Броварського району, Київської області, проживала однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , у квартирі за адресою: [ADDRESS] , більше п?яти років, починаючи з 2013 року до часу відкриття спадщини [INFO] . Усунути [PERSON] ( [INFO] ) від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Усунути [PERSON] ( [INFO] ) від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 07.09.2021 по справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 20.04.2023 закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та представник позивача просили позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача просили в задоволенні позову відмовити. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. До суду від представника відповідача надходив відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає про те, що долучені позивачем копії документів на підтвердження заявлених вимог, а саме копії: паспорту [PERSON] ; реєстраційного номеру облікової картки платника податків [PERSON] ; довідки про реєстрацію місця проживання особи; свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] ; військового квитка серія [NUMBER] ; витягу послужного списку особової справи старшого солдата від 15.07.2021 року; свідоцтва про хворобу № 440 вих. № 648/2 від 27.03.2007 року; свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 17.03.2013 року; свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 25.02.2021 року; свідоцтва про право власності на житло 21.12.1998 року; технічного паспорту на квартиру; заяви на прийняття спадщини; витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 64072121 від 24.03.2021 року; листа № 7405/02-14 від 25.08.2021 року; декларації № 0001-76ТХ-Е80 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 22.06.2020 року; товарного чеку № 0039 від 26.02.2021 року; фіскальних чеків; свідоцтва про поховання; витягу з карти виїзду швидкої медичної допомоги № 862 від 23.02.2021 року; довідки про причину смерті № 020-567; лікарського свідоцтва про смерть № 020-567 від 24.02.2021 року; виписного епікризу № 18535; історії хвороби № 3100681; результату проведення дослідження від 03.07.2019 року; консультативного висновку від 05.05.2020 року; ехокардіографії від 17.10.2020 року; результату мамографії від 11.05.2015 року; результату мамографії від 31.05.2016 року; результату мамографії від 04.06.2018 року; консультативного заключення від 13.07.2020 року; довідки № 12 від 26.08.2021 року; довідки № 14/4364 від 09.10.2014 року; довідки про коло спадкоємців № 7406/02-14 від 25.08.2021 року, а також фотокартки - не містять доказів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також не містять доказів на підтвердження факту ведення спільного побуту та наявність взаємних прав та обов`язків. Представник відповідача зазначає про те, що фактично позивач просить суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] у квартирі [ADDRESS] лише на підставі її слів. Зокрема, вказує про те, що жодна із фотокарток, які долучені до позовної заяви, не свідчать про факт проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту, а також наявності взаємних прав та обов`язків. Вони можуть свідчити виключно про дружні відносин. Факт здійснення позивачем витрат на поховання [PERSON] , що підтверджуються копією товарного чеку № 0039 від 26.02.2021 та фіскальними чеками, які долучені до позовної заяви, не можуть свідчити про факт проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту, а також наявності взаємних прав та обов`язків. Зазначені документи, можуть бути виключно підставою для відшкодування позивачу спадкоємцями витрат у порядку ст. 1232 ЦК України. В задоволенні позову просить відмовити на підставі відсутності доказів, які б підтверджували доводи, викладені позивачем в позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вислухавши думку сторін та покази свідків, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України). Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вбачається, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення,які мо-жуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] році у віці 61 рік в м. Києві, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1998, квартира за адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] . 24.03.2021 Першою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 442/2021 після смерті [PERSON] . До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , звернулись: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначене стверджується копією спадкової справи № 442/2021. Листом Першої київської державної нотаріальної контори №7405/02-14 від 25.08.2021 [PERSON] було повідомлено про те, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] необхідно надати рішення суду про те, що остання проживала разом з померлою однією сім`єю не менше п`яти років до дня її смерті. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України "Про Всеукраїнський перепис населення" від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Цивільним кодексом України (ст. 1264) визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю, відповідно до положень Цивільного та Сімейного кодексу України, а також постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" Позивач повинен довести на підставі належних та допустимих доказів: факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; факт ведення спільного побуту, а також наявність взаємних прав та обов`язків. В судовому засіданні були допитані свідки по справі, які суду показали наступне. Свідок [PERSON] суду повідомила про те, що вона була подругою померлої та позивача. [PERSON] та [PERSON] знайомі з 1988 року, служили в одній військовій частині, проживали в одному гуртожитку і кімнаті з 1988 по 1993, потім військову частині розформували. Всі разом вони переселились до іншого гуртожитку, постійно проживали в одній кімнаті, після 1993 вже не проживали разом, а в різних кімнатах. [PERSON] отримала квартиру за адресою: [ADDRESS] , та проживала в ній. Далі всі разом також служили в МОУ. Потім [PERSON] захворіла на онкологічне захворювання, звільнилась зі служби у 2007 за хворобою. У [PERSON] були родичі, а саме: мама, вітчим і брат (не рідний). Разом з матір`ю [PERSON] проживала її троюрідна сестра, спілкування між [PERSON] та родичами не було, вони зустрічалися лише раз на рік на кладовищі. У 2015 році [PERSON] почала проживати з [PERSON] , у 2018 році також проживала з [PERSON] та своєю донькою. Свідок зазначила про те, що [PERSON] проходила службу у військовій частині [NUMBER] , ніякі родичі до неї не приїзжали. Свідок [PERSON] суду пояснив, що померла [PERSON] та [PERSON] були його підлеглими та найкращими подругами. З 2019 по 2021 [PERSON] проходила службу у військовій частині. [PERSON] відомо, що [PERSON] приїзжала до [PERSON] . [PERSON] була одинокою, неодруженою, факт спільного проживання підтриведити не може. Свідок [PERSON] суду показала, що знав [PERSON] з 2009. [PERSON] також знала, їй відомо, що вони дружили, їздили разом у санаторій. [PERSON] хворіла на онкологічне захворювання. Повідомив також про те, що [PERSON] сама себе забезпечувала. [PERSON] хотіла залишити свою квартиру дітям [PERSON] , зазначила, що позивач проживала з померлою близько одного року. Свідок [PERSON] повідомила суду про те, що знає [PERSON] , це знайома її подруги, а саме [PERSON] . Свідку відомо було про те, що [PERSON] хворіла на онкологічне захворювання. З 2016 по 2018 [PERSON] проживала разом з [PERSON] у квартирі [PERSON] , там були речі [PERSON] . Показала суду також, що [PERSON] планувала піти до нотаріуса, але не змогла цього зробити через перенесений мікроінсульт. За родичів [PERSON] свідку нічого не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою померлої [PERSON] , родичів в останньої не було. Свідок бачила [PERSON] , коли та приносила сумки, разом з [PERSON] ходили на роботу, припускає, що вони разом проживали. Свідок [PERSON] повідомила про те, що [PERSON] була двоюрідною племінницею, вони спілкувались, зустрічались на поминках, ходили на кладовище, спілкувалися по телефону, [PERSON] завжди була одна, приїжджала одна на річницю смерті матері, одна проживала, в гостях у [PERSON] [PERSON] не була. [PERSON] не потребувала ніякої матеріальної допомоги, розповідала про подругу [PERSON] . Свідок [PERSON] суду повідомила про те, що покійна [PERSON] була її кумою, вони зустрічалися на поминках, [PERSON] завжди проживала сама, син [PERSON] іноді проживав у неї, він її похресник, знає, що у [PERSON] було дві подруги. Відповідно до положень статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом. Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини. Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду . За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Відповідно до вказаної норми, для усунення від права на спадкування має значення виключно сукупність наступних обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Зазначений висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 29.06.2021 по справі № 386/967/18. Таким чином, лише факт вияву у спадкодавця ознак тяжкої хвороби не може свідчити про безпорадний стан спадкодавця, оскільки безпорадний стан - це стан особи, у якому вона не може самостійно забезпечити свої життєві потреби, потребує стороннього догляду, допомоги і піклування. Враховуючи наведене, беручи до уваги покази свідків, суд приходить до висновку, про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом). В судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та померлою [PERSON] були дружні відносини, протилежного суду доведено не було. Як і не доведено факт ухилення відповідачів від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, чи перебування спадкодавця [PERSON] в безпорадному стані, чи потреби спадкодавця - [PERSON] в допомозі саме відповідачів. Зазначене свідчить також про відсутні правових підстав для усунення відповідачів від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . З урахуванням вищенаведеного, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed