Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги мотивує тим, що, вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.03.2023 року у справі №307/287/23, який набрав законної сили 24.04.2023 року, [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 і призначено йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнено засудженого [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України обов`язки. Як вбачається з вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.03.2023 року, [PERSON] та неповнолітній [PERSON] , 30 жовтня 2022 року, близько 21 години 00 хвили, під час дії на всій території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, знаходячись на [ADDRESS] , шляхом вільного доступу, зайшли на територію дворогосподарства №61А, що належить потерпілій [PERSON] , де, шляхом пошкодження скла на метало-пластиковому вікні будинку, проникли всередину будинку, звідки з однієї з кімнат викрали бездротові навушники марки «Esperanza», вартістю 586 гривень, пилосос марки «Daewoo Cyclone Pro light», вартістю 2640 гривень, чим спричинили потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 3226 гривень. Крім того, неповнолітній [PERSON] , 30 жовтня 2022 року, після 21 години, знаходячись в приміщенні будинку [ADDRESS] , що належить потерпілій [PERSON] , куди попередньо проник з метою вчинення крадіжки, зі спальної кімнати викрав ключі від автомобіля марки «ВАЗ 2114», державний номерний знак [NUMBER] , сірого кольору, 2004 року випуску, вартістю 67275 гривень 60 копійок, який перебував у фактичному володінні та користуванні потерпілої [PERSON] та в той час знаходився на території дворогосподарства, після чого сів за кермо вказаного автомобіля та, не маючи права на користування даним автомобілем, протиправно, всупереч волі потерпілої [PERSON] , за допомогою викраденого ключа, запустив двигун, виїхав з подвір`я та поїхав у напрямку с. Широкий Луг Тячівського району, однак на відрізку автомобільної дороги в с. Тисолово Тячівського району, не впоравшись з керуванням, допустив з`їзд автомобіля за межі проїзної частини з подальшим зіткненням з бетонною огорожею, де залишив автомобіль, та в такий спосіб незаконно заволодів транспортним засобом, внаслідок чого заподіяв потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 67275 гривень 60 копійок. В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, та пояснив, що в день події він зустрівся з обвинуваченим [PERSON] . Йдучи по вулиці в с. Бедевля вони побачили, що в одному з будинків не має світла. Розбивши скло на вікні вони двоє проникли в будинок потерпілої [PERSON] , звідки викрали навушники та пилосос. В подальшому обвинувачений [PERSON] вигнав з двору автомобіль потерпілої, в який вони сіли та поїхали в с. Широкий Луг. По дорозі [PERSON] не справився з керуванням та допустив дорожньо-транспортну пригоду, про яку повідомив поліцейських. В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений [PERSON] свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, та пояснив, що в день події він зустрівся з обвинуваченим [PERSON] . Йдучи по вулиці в с. Бедевля вони побачили, що в одному з будинків не має світла. Розбивши скло на вікні, вони двоє проникли в будинок потерпілої [PERSON] , звідки викрали навушники та пилосос. В подальшому в будинку він знайшов ключі від автомобіля потерпілої [PERSON] , який потім вигнав з двору та по дорозі допустив на ньому дорожньо-транспортну пригоду, про що повідомив в поліцію. Після ДТП він автомобіль залишив. Таким чином, неправомірні дії [PERSON] , призвели до викрадення та пошкодження належного майна позивачці [PERSON] , а від так і до заподіяння, окрім, матеріальної, ще і моральної (немайнової) шкоди. Заподіяна моральна шкода проявляється у тому, що через незаконне проникнення в будинок, пошкодження та викрадення речей, вона зазнала істотних душевних, психологічних страждань і переживань, сталися вимушені негативні зміни в її житті, оскільки, через дії відповідача, вона втратила спокій та нормальний сон, апетит, можливість нормально працювати, спілкуватися з людьми, а також, набула настирливі фобії, з приводу того, що коли піде на роботу, знов хтось може проникнути в будинок та викрасти речі, які в ньому знаходяться. Крім того, через дії відповідача (обвинуваченого) вона постійно була змушена приїздити до м. Тячів, через проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, брати участь в судових засіданнях та інших процесуальних діях, що також, внесло негативні зміни в життя, тобто, дії відповідача призвели фактично, до зміни звичного способу життя. Таким чином, зважаючи на все вищевикладене, при визначенні розміру моральної шкоди слід врахувати те, що саме неправомірні дії [PERSON] , за які його було засуджено вироком суду, призвели до негативних наслідків у житті позивачки, тобто, між його діями та моральною шкодою, яка заподіяна, є прямий причинний зв`язок, а тому, враховуючи характер та обсяг завданих моральних та фізичних страждань, втрат немайнового характеру, є усі підстави для стягнення на її користь моральної шкоди у розмірі 50000 грн., а тому, просить позов підлягає до задоволення. Просить стягнутиз відповідача [PERSON] на її користь моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків, та інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що вироком Тячівського районного суду від 24 березня 2023 року, який 24 квітня 2023 року набрав законної сили, в кримінальному провадженні №307/287/23 відповідача [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 і призначено йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.ст.75 КК України звільнено засудженого [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання. Відповідно до вказаного вироку встановлено, що [PERSON] та неповнолітній [PERSON] , 30 жовтня 2022 року, близько 21 години 00 хвилин, під час дії на всій території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, знаходячись на [ADDRESS] , шляхом вільного доступу, зайшли на територію дворогосподарства № 61А, що належить потерпілій [PERSON] , де, шляхом пошкодження скла на метало-пластиковому вікні будинку, проникли всередину будинку, звідки з однієї з кімнат викрали бездротові навушники марки «Esperanza», вартістю 586 гривень, пилосос марки «Daewoo Cyclone Pro light», вартістю 2640 гривень, чим спричинили потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 3226 гривень. Крім того, неповнолітній [PERSON] , 30 жовтня 2022 року, після 21 години, знаходячись в приміщенні будинку [ADDRESS] , що належить потерпілій [PERSON] , куди попередньо проник з метою вчинення крадіжки, зі спальної кімнати викрав ключі від автомобіля марки «ВАЗ 2114», державний номерний знак [NUMBER] , сірого кольору, 2004 року випуску, вартістю 67275 гривень 60 копійок, який перебував у фактичному володінні та користуванні потерпілої [PERSON] та в той час знаходився на території дворогосподарства, після чого сів за кермо вказаного автомобіля та, не маючи права на користування даним автомобілем, протиправно, всупереч волі потерпілої [PERSON] , за допомогою викраденого ключа, запустив двигун, виїхав з подвір`я та поїхав у напрямку с. Широкий Луг Тячівського району, однак на відрізку автомобільної дороги в с. Тисолово Тячівського району, не впоравшись з керуванням, допустив з`їзд автомобіля за межі проїзної частини з подальшим зіткненням з бетонною огорожею, де залишив автомобіль, та в такий спосіб незаконно заволодів транспортним засобом, внаслідок чого заподіяв потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 67275 гривень 60 копійок. За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 1 ст.1177 ЦК України\~шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Із абз.1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК (ст.ст.1166, 1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи». Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавцем встановлена презумпція вини завдавання шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була завдана не з його вини. За змістом ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Суд також враховує висновок ВП ВС від 16 грудня 2020 року №752/17832/14-ц (14-538цс19), що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Водночас, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди в цілому суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у\~\~життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення психологічного стану, та інші обставини. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд визнає аргументованими доводи позивача [PERSON] щодо спричинення їй відповідачем [PERSON] моральної шкоди внаслідок душевних страждань, у зв`язку із вчиненням крадіжки її майна з будинку. Разом з тим, позивачем [PERSON] у повній мірі не доведено підтвердження заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, викликаних діями відповідача саме у заявленому розмірі відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 гривень. Оцінюючи доводи позивача стосовно моральних страждань, обставин по справі, суд враховує те, що позивач [PERSON] отримала моральні травми та біль, внаслідок чого погіршився її стан здоров`я, тяжкість психологічної травми від усвідомлення свого становища, вимушеність змін у соціальному житті, а тому з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе визначити їй розмір морального відшкодування - 10000 гривень, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача [PERSON] .

Outcome: partial