Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з вище вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача шкоду в сумі 61751,79 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля "Фольксваген", д.н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.05.2021 року на а/д Київ-Чоп. Ухвалою Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~від 01.05.2023\~року (а.с.\~57)\~матеріали цивільної\~справи за\~позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, передано за підсудністю до Житомирського районного суду Житомирської області. Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями справу розподіллено судді Дубовік О.М. (а.с. 62). Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 68). У судове засідання сторони не з`явились. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просить розгляд справи проводити за його відсутності за наявними матеріалами справи (а.с. 4). Відповідач про розгляд справи повідомлялась належним чином, однак поштові відправлення, що направлялись останній повернулись на адресу суду не врученими адресату з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 72-73, 76-77, 81-82). Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128\~ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18 провадження № 61-185св23. Окрім того, відповідач про розгляд справи сповіщалась в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 70, 75, 79). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що 29.03.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» було укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 18-19). 23.05.2021 року о 15:10 год [PERSON] на 129 км автодороги Київ-Чоп в с. Глибочиця, Житомирського району Житомирської області, керуючи автомобілем марки «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER] , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] , який рухався у попутному напрямку, чим порушила п. 13.1 ПДР України. Внаслідок вказаної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 29.06.2021 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 67). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення»\~(з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку\~ст. 82 ЦПК України\~доказуванню не підлягає. 24.05.2021 року потерпіла [PERSON] від дорожньо-транспортної пригоди, звернулась до Страховика ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с. 15-16). Відповідно до Звіту № 12745 ТОВ «СЗУ Україна Консалтигн» від 09.07.2023 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу (а.с. 22-26), вартість (розмір збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, станом на дату оцінки, складає 125505,08 грн. Як вбачається зі страхових актів № 00430296 та № 00430296 (а.с. 7, 13), виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору, страховиком - ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за договором в розмірі 187256,87 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 229734 від 25.06.2021 року та № 23617 від 26.07.2021 року (а.с. 6, 12). На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Форд", д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «АРКС» згідно полісу АР/004413397 (а.с. 47). ПрАТ «СК «АРКС» здійснило відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» у сумі 125505,08 грн, згідно платіжних доручень № 820088 від 21.09.2021 року та № 811108 від 25.08.2021 року (а.с. 44, 45), таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання за полісом. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої\~статті 9 Закону України «Про страхування»\~страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша\~статті 25 Закону України «Про страхування»). Згідно з частиною другою\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Відповідно до\~статті 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у\~статті 27 Закону України «Про страхування». У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Згідно зі\~статтею 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70):\~стаття 1191 ЦК України\~та\~стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом № 1961-IV\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Отже, відносини між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] у даній справі регулюються правилами\~статті 993 ЦК України\~та\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~- в порядку суброгації. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2\~ст. 1187 Цивільного кодексу України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами\~статті 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~передбачено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, за змістом\~статті 993 ЦК України\~у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та\~ статтею 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 61751,79 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до статей\~133,\~141 ЦПК\~на користь позивача необхідно стягнути судовий збір з відповідача в сумі 2684,00 грн, сплата якого підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved