Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

адвокат Скржешевський М.С. в інтересах [PERSON] , 23.14.2022 звернувся в суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи тим, що шлюб між сторонами зареєстрований 23.10.2007 Виконавчим комітетом Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис №\~13, у шлюбі мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивача з відповідачкою не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, виховання дитини та сімейні цінності, як наслідок разом не проживають, стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, за таких обставин позивач переконаний, що втратив до відповідачки почуття поваги і любові, збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечить його інтересам. Просив позов задовольнити. Ухвалою судді від 17.02.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 20.04.2023 провадження у справі зупинено, подружжю надано строк для примирення 6 місяців, а 20.10.2023 провадження у справі поновлено. Представник позивача [PERSON] у заяві від 28.09.2023 вимоги підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в суді 20.04.2023 пояснила, що з позивачем з липня 2022 року проживають окремо, з цього часу стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, в судове засідання 20.10.2023 не з`явилася, у заяві від 22.09.2023 позов визнала, просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення відповідачки [PERSON] в суді 20.04.2023, вивчивши заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. За положеннями ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24, ч. 3 і ч. 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. У Постанові Пленуму Верховного Суду України №\~11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначено, що суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Частиною третьою статті 51\~Конституції\~України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Із пояснень відповідачки в суді 20.04.2023, із змісту заяви від 23.12.2023, матеріалів справи убачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 23.10.2007 шлюб у Виконавчому комітеті Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис №\~13, у шлюбі мають дитину [PERSON] , [INFO] , сторони з липня 2022 року разом не проживають, стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, причина розпаду сім`ї - різні погляди на шлюб та сім`ю. Строк наданий судом для примирення до позитивного результату не призвів. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач у заяві від 28.09.2023 наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка у заяві від 22.09.2023 позов визнала. З огляду на вищеозначені обставини та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , суд доходить висновку, що подальше вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, що має важливе значення, шлюб носить формальний характер, подружні відносини між сторонами припинено остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси їх неповнолітньої дитини, повноцінний розвиток та виховання якої у сім`ї, в якій існують постійні непорозуміння, є неможливим.

Outcome: approved