Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Позивач 24.072023 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина. Позовна заява мотивована тим, що син сторін [PERSON] навчається на 1 курсі НУ «Одеська морська академія», денної форми навчання, термін закінчення навчання 30.06.2026. [INFO] син досяг повноліття, що тягне за собою припинення стягнення аліментів на його утримання за рішенням суду, однак кошти на утримання сина треба поки він навчається. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.07.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 04.09.2023. У зв`язку з відсутністю доказів сповіщення відповідача, розгляд справи у судовому засіданні 04.09.2023 було відкладено на 10.10.2023. У судовому засіданні 10.10.2023 [PERSON] надала копію заяви [PERSON] , згідно якої відповідач згоден з позовними вимогами, готовий платити аліменти сину, просить справу розглянути за його відсутності. Позивач підтримала позовні вимоги. Третя особа в судове засідання не з`явилася, сповіщалася про час, дату та місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2011 у справі №2/1522/7388/2011 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 16.11.2011 до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , а в подальшому в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . [PERSON] 17.12.2013 уклала шлюб з [PERSON] , в результаті чого змінила прізвище на [PERSON] . Згідно довідки національного університету «Одеська морська академія» №173 від 28.09.2022, [PERSON] навчається на 1-му курсі, у 2101 групі за напрямом «Морський та внутрішній водний транспорт», спеціалізація «Управління судновими технічними системами і комплексами», Навчально-наукового інституту інженерії НУ «Одеська морська академія», денної форми навчання, за державним замовленням. Термін навчання закінчується 30 червня 2026 року. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей. Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я та спроможний платити аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Доказів на підтвердження зворотного представлено не було, відповідач погоджується з позовними вимогами. Таким чином, якщо дитина потребує матеріальної допомоги на час навчання, а у батьків наявна можливість надавати таку допомогу, незалежно від форми навчання дитини, батьки зобов`язані порівну утримувати дитину. Враховуючи вищевикладене, підтримання позовних вимог обома сторонами, суд враховуючи за можливе задовольнити позовні вимоги. Втім, як вказувалося вище аліменти на повнолітню доньку, що продовжує навчання підлягають стягнення до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-річного віку. Закінчення навчання [PERSON] вказане 30.06.2026 року, в той час як 23-річного віку [PERSON] досягне [INFO] , тому аліменти підлягають стягненню до закінчення навчання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 26.05.2021 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved