Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 15 березня 2023 року позивач надав в борг відповідачу грошові кошти в сумі 500 євро. На підтвердження отримання коштів відповідачем було написано власноруч письмову розписку від 15.03.2023. Згідно з розписною відповідач зобов`язався повернути борг до 16.03.2023 року. У разі недотримання свого обов`язку, зобов`язується виплатити пеню в розмірі 10 євро за кожен день прострочення. Відповідач свої зобов`язання не виконав, борг не повернув. На усні прохання позивача повернути отримані відповідачем кошти, останній не реагує, а останнім часом почав ігнорувати дзвінки позивача. Позивач змушений звернутись до суду із позовом. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 1700 Євро. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 01.08.2023 суддя ухвалою у справі № 725/7796/23 відкрила провадження та призначила справу до розгляд. 12.10.2023 представник позивача надала письмове клопотання, в якому просила справу розглянути без її участі та без участі позивача, позов підтримала. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору позики, результаті чого має заборгованість, яку в добровільному порядку не погашає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала письмове клопотання, у якому просила справу розглядати справу без її участі та без участі позивача, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, до суду клопотання про відкладення розгляду справи або відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд уважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розписки від 15.03.2023 [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 500 Євро, які зобов`язується повернути до 16.03.2023. У разі недотримання цього обов`язку, зобов`язується виплатити пеню в розмірі 10 євро за кожен день прострочення. Відповідач свої зобов`язання не виконав, борг не повернув. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до положень ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 по справі № 373/2054/16-п, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом, на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти, фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошових еквівалентів в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи та послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом та договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню повністю. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 32528798800007358241 від 19.07.2023 про сплату судового збору в сумі 1075,00 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved