Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просив визнати виконавчий напис №29371 від 20.12.2021, вчинений приватний нотаріусом Сазоновою О.М. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з додатку «Дія» він дізнався про відкриття 07.02.2022 виконавчого провадження №68518031 з примусового виконання виконавчого напису №29371 від 20.12.2021, вчиненого приватним нотаріусом Сазоновою О.М.. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість в розмірі 9910,00грн. Позивач вважає, що виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки на порушення вимог законодавства він вчинений на основі не нотаріально посвідченого кредитного договору. Крім того, при вчиненні виконавчого напису нотаріусу не було надано докази, що відповідач звертався до позивача з вимогою про погашення заборгованості, що також є обов`язковою умовою. Крім того, нотаріус не переконався у безспірності суми заборгованості. Позивач подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача та треті особи в судові засідання, призначені на 21.08.2023 та 10.10.2023 не з`явилися, про їх проведення повідомлялися своєчасно та належним чином, відзив та пояснення на позов не подавали, заяв про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Суд установив, що 30.03.2020 позивач та відповідач уклали кредитний договір №30.03.2020-010001740, шляхом підписання позивачем одноразовим ідентифікатором заявки на отримання кредиту у сумі 6000,00грн. на 14 днів зі ставкою 28%, на 28 днів зі ставкою 56% (копія а.с.25-26). 20.12.2021 приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Сазоновом О.М. вчинено виконавчий напис №29371 про стягнення з позивача на користь відповідача невиплачених в строк грошових коштів на підставі Кредитного договору №30.03.2020-010001740 від 30.03.2020, строк платежу за яким настав 14.04.2020, стягнувши з позивача за період з 14.04.2020 по 01.12.2021: 6000,00грн. прострочений основний борг, 3360,00грн. прострочені проценти, 550,00грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 9910,00грн. (копія а.с.17). 21.12.2021 відповідач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ніколаєнка І.Р. із заявою про примусове виконання рішення, а саме оспорюваного виконавчого напису (а.с.16). 07.02.2022 приватний виконавець Ніколаєнко І.Р. на підставі вказаного виконавчого напису виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №68518031 (а.с.11/2-12), яке постановою виконавця від 11.02.2022 передано на виконання приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Петренку Дмитру Олександровичу (а.с.14/2-15). Частиною 1 статті 4 ЦПК України установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~статтею\~18\~ЦК\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~статей 87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»\~(далі\~ Закон)\~для стягнення\~грошових сум\~або витребування\~від боржника\~майна нотаріуси\~вчиняють виконавчі\~написи на\~документах,\~що встановлюють\~заборгованість.\~Перелік документів,\~за якими\~ стягнення\~заборгованості \~провадиться у\~ безспірному\~порядку \~на підставі\~ виконавчих\~написів,\~встановлюється Кабінетом\~Міністрів України.\~Нотаріус вчиняє\~ виконавчі\~написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років,\~а у\~відносинах між\~підприємствами,\~установами та\~організаціями \~не більше\~одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. На виконання ч. 2 ст. 87 Закону Кабінетом Міністрів України постановою №\~1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (далі Перелік). З огляду на викладене, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, передбачених відповідним переліком, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Такі вимоги законодавства встановлені, зокрема, для запобігання зловживань з боку кредитора, який не зазначає всіх обставин при зверненні до нотаріуса. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2015 в справі №\~826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано частково незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року\~"Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", а саме в частинах: п. 1\~Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1\~цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 1-1\~такого змісту: "1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.", п. 2\~Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". З огляду на викладене вчинення виконавчого напису нотаріуса можливо лише на заборгованість за кредитним договором, який посвідчений нотаріально. Судом встановлено, що кредитний договір був вчинений в простій письмовій формі, шляхом підписання його одноразовим електронний ідентифікатором, крім того позивачем у позові зазначено, що сума грошових вимог не є беспірною і розрахована неправильно, відповідач вказану обставину не оспорював, таким чином, суд приходить до висновку, що Виконавчий напис учинений з порушенням Переліку та ст.\~ст. 87, 88 Закону, оскільки згідно з діючим на день учинення Виконавчого напису нотаріусу не подано засвідчену стягувачем\~виписку з\~особового рахунку\~боржника з\~зазначенням суми\~заборгованості та\~строків її\~погашення та Договір не входив до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який є вичерпним, а тому вчинення Виконавчого напису на заборгованість позивача, яка нарахована за Договором, є незаконним. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.\~ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 263 ЦПК України судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Суд розподіляє судові витрати згідно зі статтею 141 ЦПК України.

Outcome: approved