Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

21.08.2023 року представник позивача ТОВ «ЄПДМ-ЛТД» звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення попередньої оплати за договором субпідряду. Позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ЄПДМ-ЛТД» грошові кошти за договором субпідряду в сумі 55800,00 грн., а також судовий збір в сумі 1073,60 грн., а всього 56873,60 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 22.08.2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Представник позивача ТОВ «ЄПДМ-ЛТД» в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно (втретє) не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. 03.10.2023 року на адресу суду повернувся невручений конверт з ухвалою про відкриття провадження, позовною заявою з додатками та супровідним листом на ім`я [PERSON] «за закінченням терміну зберігання». В матеріалах справи міститься оголошення на сайті про виклик відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄПДМ-ЛТД» та [PERSON] було укладено договір субпідряду № СП-20-11/19. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Субпідрядник прийняв на себе зобов`язання своїми силами, засобами, на власний ризик виконати електромонтажні роботи по обігріву водостічної системи за адресою: м. Київ, вул. Антонович, 176, а Замовник зобов`язувався прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та умовах, визначених даним Договором. Пунктом 2.1 договору встановлено, що договірна ціна робіт погоджена сторонами в Специфікації (Додаток № 1). Згідно з п. 2.4.1 договору перед початком робіт Замовник сплачує Субпідряднику попередню оплату (аванс) для виконання будівельно-монтажних робіт у розмірі, що не перевищує 40% від зазначеної у Додатку № 1 до вказаного Договору ціни робіт. На виконання зазначених норм договору субпідряду № СП-20-11/19 від 20 листопада 2019 року замовник надав субпідряднику аванс в сумі: 1)\~14 грудня 2019 року 27000,00 грн.; 2) 14 грудня 2019 року 10800,00 грн.; 3) 24 грудня 2019 року 8000,00 грн.; 4) 24 грудня 2019 року 10000,00 грн. Разом 55800,00 грн., що підтверджується відомостями на виплату грошей, підписаними особисто [PERSON] (а.с. 15-18). Згідно з п.п. 3.1.5., 3.1.6. вказаного Договору у разі невиконання Субпідрядником договірних зобов`язань протягом зазначеного у п. 4.1. цього договору строку, отримані суми попередньої оплати повертаються Субпідрядником Підряднику. Відповідно до умов Договору субпідрядником зобов`язания не виконано і аванс не повернуто. 22.06.2023 року позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення авансових платежів, але останній вимогу залишив без виконання. У випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №\~910/12382/17). Однак, відповідачем до теперішнього часу (13.10.2023 р.) не здійснено жодного платежу в рахунок повернення сплачених позивачем авансових платежів за договором, в зв`язку з чим, позивач звертається до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів. Відповідно до ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. ст. 843, 844 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. На виконання зазначених норм договору субпідряду № СП-20-11/19 від 20 листопада 2019 року замовник надав субпідряднику аванс в сумі 55800,00 грн. За ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Позивач зазначив, що станом на момент подачі позову (21.08.2023 р.) відповідачем умови договору виконані не були, укладене між сторонами зобов`язання, крім іншого, підтверджує факт порушення з боку відповідача зобов`язання згідно з умовами укладеного сторонами договору, що являється обґрунтованою підставою для вимоги позивача про повернення сплаченого ним авансу за договором. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання. Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Таким чином, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань та ухиляється від повернення сплачених позивачем авансових платежів. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідачем суду не надано, відповідно аванс повинен бути повернутий в повному обсязі у зв`язку з невиконаним відповідачем умов договору в тому розмірі, в якому він був сплачений, тобто 55800,00 грн. Тому суд\~приходить до\~висновку,\~що позовні\~вимоги ТОВ «ЄПДМ-ЛТД» до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved