Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

23.01.2023 року, представник позивачки [PERSON] , адвокат Ткаченко О.С. звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Запорізької міської ради, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у якому вказала, що [PERSON] , з 2001 перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, проживала з ним однією сім`єю за місцем свого проживання (в її квартирі) без реєстрації шлюбу. Подружжя вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, були звичайним подружжя, представлялися, всім оточуючим та близьким їм людям, як чоловік та дружина. Крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. [INFO] чоловік позивача, [PERSON] помер. Після смерті чоловіка усі витрати пов`язані з похованням були здійснені її донькою - [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на квартиру. Вважає, що позивач проживала зі своїм чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу більш ніж 5 років до його смерті, а відтак має право на спадкування його майна, як спадкоємець четвертої черги на підставі ст. 1264 ЦК України. Інших спадкоємців, окрім заявниці немає. 21.12.2022 року заявник звернулась до нотаріуса з заявою про відкриття спадщини після смерті свого чоловіка, була спадкова справа № 167/2022. Постановою приватного нотаріуса від 09.01.2023 року, заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки заявником не подано документів на підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем. Просить суд встановлення факту постійного проживання разом із [PERSON] з 2004 року по день смерті ( [INFO] ), однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. На підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2023 року, справу передано для розгляду до Хортицького районний суд м. Запоріжжя. 10.03.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. 10.03.2023 року ухвалою суду витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 11.04.2023 року на адресу суду надійшли копії матеріалів спадкової справи №167/2022. 18.04.2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов у якому, окрім іншого, вказано, що додані до позовної заяви фотографії із зображенням позивачки з [PERSON] не містять інформації щодо предмета доказування, а тому не підтверджують факт наявності між сторонами відносин, притаманних сім`ї, що дає право на спадщину. Наявність у позивачки документів, пов`язаних із смертю та захороненням [PERSON] не можуть бути взятими до уваги, оскільки їх наявність не підтверджує факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків з померлим. В доданих до позову копіях договору №50477, Акту №7159 від 23.10.2022 року та квитанції про витрати пов`язані з похованням [PERSON] , замовником послуг зазначена не позивачка, а [PERSON] , її донька. До позовної заяви додані квитанції про оплату комунальних послуг від 25.10.2022, 19.11.2022, 22.12.2022 в квартирі, яка належала [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Але ці платежі були здійснені вже після його смерті ( [PERSON] помер [INFO] ), вони не підтверджують факт оплати комунальних послуг за спільні кошти позивачки із спадкодавцем. Вважає, що [PERSON] не надала доказів, які б підтверджували наявність між нею та [PERSON] сталих відносин, притаманних подружжю таких як: спільне проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї та відповідно немає підстав віднесення її до спадкоємців за законом четвертої черги. Між позивачкою та [PERSON] не виникли сімейні відносини. [PERSON] не залишив заповіт на спадкове майно на ім`я позивачки - тобто не виявив бажання передати все наявне майно у спадок, та спірна квартира має всі ознаки відумерлої спадщини. Просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Ухвалою суду від 26.04.2023 року, закрито підготовче провадження у справі, і справа призначена до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги та пояснила, що позивачка проживала з [PERSON] у м. Заполріжжя по Бульвару Центральному, вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки одне перед одним, але шлюб не реєстрували. [INFO] [PERSON] помер. Витрати на його поховання несла сімя позивачки - її донька. Встановлення факту необхідно для оформлення спадщини, так як інших спадкоємців немає. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнає з мотивів викладених у відзиві, так як не надано належних доказів. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] її сусідка, проживають у будинку по [PERSON] з вісімдесятих років. Сусідка познайомилась з чоловіком і з 2001 року стали проживати разом. Жили дружно, разом ходили до магазину і на ринок. Більше чоловіка бачила у вихідні дні, він займався книгами, а [PERSON] йому допомагала. Вони разом їздили відпочивати. [PERSON] представляла його як свого чоловіка, але не в шлюбі зареєстрованому. В основному вони проживали по [PERSON] , і іноді він їздив до своєї квартири. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка [PERSON] являється її матірю. З 2001 року мати проживала разом з [PERSON] як подружжя, але вважали недоцільним реєструвати шлюб. Свідок приходила до них в гості. Вони разом ходили за покупками, їздили на відпочинок, на прогулки. У них були хороші, дружні стосунки, проживали за адресою матері по [ADDRESS] . У Єняшина родичів не було. Проживали вони разом до смерті [PERSON] у жовтні 2022 року. У того була квартира і він казав, що квартира дістанеться їм, але внаслідок хвороби не встиг скласти заповіт. В подальшому у судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Від відповідача до суду надано заяву про подальший розгляд справи за відсутності представника відповідача з врахуванням відзиву, та відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, за відсутності підстав для відкладення, або оголошення перерви в судовому засіданні, передбачених ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, якими вже надавались пояснення у судових засіданнях. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва № 10999 про право власності на житло від 03.05.2001 року, [PERSON] належала на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до копії паспорту, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 20.06.2006 року(а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Відповідно до договору № 50477 від 23.10.2022 року укладений між [PERSON] і ТОВ «Інтек», останній зобов`язується здійснювати догляд місця поховання(а.с.9-10). Відповідно до свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження, [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.16-17). 21.12.2022 року приватним нотаріусом Єдемською - Фастовець О.О. заведена спадкова справа №167/2022, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 11). Відповідно до копії спадкової справи №167/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] (а.с.43-55). відповідно до матеріалів спадкової справи [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 09.12.1995 року по 22.10.2022 року, разом з ним зареєстровані особи відсутні. Постановою від 09.01.2023 року, приватний нотаріус Єдемська - Фастовець О.О. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] у зв`язку з не підтвердженням родинних відносин(а.с.18). Судом досліджені копії трьох світлин, на яких, за твердженнями позивачки у позові, зафіксована вона і її чоловік [PERSON] (а.с.13-15), фотокопії квитанцій(а.с. 20, 21), фотокопія сторінки невідомого документу, який в додатках вказаний як копія медичної картки(а.с.19). Відповідно до ч.2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року в справі № 686/15993/21 (провадження № 61-5889св22) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. У постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17 (провадження № 61-1623св19) зазначено, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між ними подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність між ними сталих відносин, притаманних подружжю. Верховний Суд у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19 (провадження № 61-3071св21) виклав правовий висновок, де зазначив, що лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Таким чином, має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Метою звернення [PERSON] до суду з позовом фактично було встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для підтвердження її статусу спадкоємця четвертої черги за законом після смерті [PERSON] . Щодо встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] з 2004 року по день смерті, однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, то суд прийшов до висновку, що позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона проживала однією сім`єю з [PERSON] як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, що між ними були відносини, притаманні подружжю, вони були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права і обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Позивачка [PERSON] не надала суду достатніх та достовірних доказів на підтвердження факту проведення з [PERSON] спільних витрат, зокрема, придбання ними будь-якого майна в інтересах сім`ї як рухомого, так і нерухомого (в тому числі: чеків, квитанцій про оплату товарів, зокрема про придбання меблів, побутової техніки, предметів вжитку, договорів та свідоцтв про набуття спільної власності), спільної участі у витратах на утримання житла, його ремонт, участі у догляді один за одним під час хвороби, в тому числі понесення витрат на лікування, надання взаємної допомоги, наявності заповітів, ділової та особистої переписки, доказів на підтвердження джерел формування спільного бюджету, доказів щодо домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, документів щодо фактичного проживання чоловіка та жінки тощо. Саме по собі надання документів про понесення донькою позивачки витрат на поховання [PERSON] , фотокопії платіжних документів про сплату комунальних послуг після смерті [PERSON] , не може бути підтвердженням факту спільного проживання однією сім`єю позивача та спадкодавця не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, пов`язаність їх спільним побутом, наявність у них взаємних прав та обов`язків, що є визначальним у вирішенні питання про спадкування на підставі ст.1264 ЦК України. Згідно з поясненнями свідків, позивачка тривалий час проживала разом з [PERSON] в одній квартирі, поводились як дружина та чоловік, вели спільне господарство, разом витрачали кошти. Проте, одна із свідків є родичкою позивачки, тому може бути заінтересована в результаті розгляду справи на її користь. Водночас, лише показання свідків, три спільні світлини, фотокопія сторінки невідомого документу, який в додатках вказаний як копія медичної картки, не є достатніми доказами на підтвердження реальності сімейних відносин позивача та померлого, спільності їх бюджету та ведення господарства, зокрема понад п`ять років до дня смерті [PERSON] , наявності у них сім`ї в розумінні ст. 3 СК України. Аналізуючи надані докази у їх сукупності, судом встановлено, що між [PERSON] і [PERSON] дійсно мали місце певні стосунки, вони проводили час разом, але встановити їх тривалість та характер не виявилося можливим, оскільки суду не надано достатніх та допустимих доказів, з яких можна зробити висновки щодо наявності чітких та повних ознак фактичного шлюбу. Факт тривалого перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки, підтримання добрих стосунків, спільний обід, відпочинок або проживання за однією адресою, при відсутності інших наведених вище ознак, не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні членам однієї сім`ї, такі як: наявність взаємних прав та обов`язків, ведення ними спільного господарства, наявність спільного бюджету, які б надавали позивачу право на спадкування. За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed