Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 16.06.2019 він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2023 у справі №127/30603/22 було розірвано. У шлюбі у них народилася спільна дитина син [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2023 у справі №127/100/23 з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2023 р. по справі №127/1617/23 з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 13.01.2023 та до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Позивач наголошує, що вищезазначені рішення суду були прийняті у його відсутність, а тому при їх винесенні судом не було враховано ряд обставин, зокрема: наявність на утриманні у позивача ще двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також, позивач, який донедавна перебував на військовій службі в роті охорони [INFO] , на даний час не є військовослужбовцем та не має постійного місця роботи. Крім того, внаслідок стресів та сильного психологічного напруження позивач втратив усі зуби та потребує протезування. Тому, з огляду на вищевикладене позивач у позовній заяві просив змінити розмір аліментів, встановлений судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2023 у справі №127/100/23 та стягувати з нього на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/8 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також, просив стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн., а також судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Представник відповідача подала відзив на позов, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача у відзиві зазначає про те, що позивач протягом останніх 8 місяців жодного разу не поцікавився ні дитиною, ні її життям, ні її здоров`ям, аліменти сплачує періодично та не в повному обсязі, станом на 31.08.2023 заборгованість зі сплати аліментів у позивача склала 8 620,50 грн. Що ж стосується аліментних зобов`язань позивача щодо утримання відповідача, то такі зобов`язання мають тимчасовий характер і 21.11.2023 припиняться. Більше того, позивач взагалі не сплачує аліменти на утримання дружини і станом на 31.08.2023 заборгованість зі сплати аліментів у позивача склала 22 425,43 грн. Також відповідач заперечує щодо погіршення стану здоров`я позивача, оскільки у відповідача вже більше 10 років проблеми із зубами, які він не бажав вирішувати. Тоді як відповідач та спільна дитина сторін мають хворобливий стан здоров`я та у зв`язку із цим потребують лікування та реабілітації. Наявність інших неповнолітніх дітей у позивача відповідач не вважає обов`язковою підставою для зменшення розміру аліментів та не свідчить про незадовільний матеріальний стан платника аліментів. Тому в задоволенні позову просила відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Позивач [PERSON] не скористався своїм правом на подання відповіді на відзив. Дослідивши письмові пояснення сторін у заявах по суті справи та матеріали справи, оцінивши докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи із наступного. З 16.06.2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2023 у цивільній справі №127/30603/22 було розірвано. У сторін є спільна дитина син [PERSON] , [INFO] . 16.01.2023 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано судовий наказ у цивільній справі №127/100/23 за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з [PERSON] , відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Третього відділу ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за виконавчим провадженням №70873349 з примусового виконання вищезазначеного судового наказу вбачається, що позивач аліменти сплачує періодично та не в повному обсязі, станом на 31.08.2023 заборгованість зі сплати аліментів у позивача складає 8 620,50 грн. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2023 у цивільній справі №127/1617/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 13.01.2023 та до досягненням [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Таке право відповідача на утримання у разі проживання з нею дитини закріплено у статті 84 СК України. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України). Суд звертає увагу на те, що аліментні зобов`язання позивача щодо утримання відповідача мають тимчасовий характер, оскільки аліменти будуть стягуватися з позивача лише 10 місяців, тобто з 13.01.2023 по 21.11.2023, після чого аліментні зобов`язання припиняються. Тому, об`єктивно вважати відповідача як особу, яку утримує позивач, є недоцільно, тому що 21.11.2023 у позивача припиняються зобов`язання щодо утримання відповідача відповідно до ст.84 СК України. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Третього відділу ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за виконавчим провадженням №71583699 з примусового виконання вищезазначеного рішення суду вбачається, що позивач аліменти на утримання дружини не сплачує, станом на 31.08.2023 заборгованість зі сплати аліментів складає 22 425,43 грн. У зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів відомості про позивача внесено до Єдиного реєстру боржників, що підтверджується відповідним повідомленням Третього відділу ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.08.2023. Тому твердження позивача про те, що він належним чином утримує сина та дружину до досягнення сином трьохрічного віку є безпідставними. Позивач як на підставу позовних вимог зазначає про те, що він є військовослужбовцем за мобілізацією, був звільнений за сімейними обставинами. Після проходження військової служби його стан здоров`я значно погіршився. Зокрема, внаслідок стресів та сильного психологічного напруження позивач втратив майже всі зуби, потребує термінового протезування, на що необхідні чималі кошти, яких він не має. Проте позивачем не надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу наявних проблем зі станом здоров`я, в тому числі у зв`язку із несенням військової служби, а також погіршення його стану здоров`я саме після прийняття рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина. Натомість у відповідача є проблеми із здоров`ям, в тому числі із зубами, про що подані медичні документи: гарантійні талони, щоденник лікування, наряд на ортопедичне лікування, наряд на видалення зубів, якими доведено стоматологічні захворювання, лікування яких потребує чималих витрат. Щодо стану здоров`я та фізичного розвитку неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , необхідно зазначити наступне. Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого відділення патології новонароджених КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини» №1614/1975 від 11.12.2020 та виписки з карти розвитку новонародженої дитини №1614 від 01.12.2020 пологи у відповідача були вкрай важкими (кесарський розтин), стан після народження у дитини був дуже важкий, в пологовій залі дитина була заінтубована та проведено ШВЛ, знаходився у реанімаційному відділенні та відділенні патології новонароджених три тижня з діагнозом: Внутрішньоутробна пневмонія, ДН2. Кардит, НК2А. Перинатальне пошкодження центральної нервової системи. Важка асфіксія при народженні. Гіпоксично-ішемічна енцефалопатія, гострий період, синдром пригнічення. Гіпокальціємія (корегована). Тому нині стан здоров`я дитини потребує покращення у зв`язку із затримкою моторного розвитку, яка потребує довготривалого лікування та реабілітації, що підтверджується висновком Реабілітаційного центру «ОСТЕОцентр» (ФОП [PERSON] ) від 23.08.2023. Згідно з довідкою Реабілітаційного центру «ОСТЕОцентр» від 23.08.2023 [PERSON] з 11.08.2022 по 23.08.2023 проходив реабілітацію в реабілітаційному центрі «Остеоцентр», що потребує додаткових матеріальних витрат, та підтверджується прайсом Реабілітаційного центру «ОСТЕОцентр» та фінансово-обліковими документами про понесення таких витрат, які містяться в матеріалах справи. Отже, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів погіршення його стану здоров`я як підстави позовних вимог, в той час як у відповідача та неповнолітньої дитини незадовільний стан здоров`я, які потребують вирішенню і у зв`язку з чим понесені відповідні витрати. У позивача, крім спільної з відповідачем дитини, є двоє неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . До матеріалів позовної заяви позивачем як на підставу позовних вимог долучено договір про визначення місця проживання дітей та участь батьків у їх матеріальному забезпеченні та вихованні від 30.12.2022, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №1520. Зі змісту вказаного договору вбачається, що сторони погодили місце проживання неповнолітніх дітей з батьком, визначено порядок здійснення батьківських прав та обов`язків як матері, так і батька. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що мати неповнолітніх дітей позивача від першого шлюбу [PERSON] є здоровою, працездатною особою, а відтак вона зобов`язана приймати участь у житті дітей шляхом виховання та матеріального утримання. Про це, зокрема, і обумовлено в договорі, укладеному між нею та позивачем. В разі ухилення матері від надання матеріальної допомоги на утримання двох дочок у добровільному порядку [PERSON] має право на звернення до суду про стягнення аліментів на утримання дітей. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу частини 1 статті 192 СК України під зміною матеріального положення сторін належить розуміти як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Під зміною сімейного стану належить розуміти з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Проте сам по собі факт створення нової сім`ї і народження іншої дитини не є обов`язковою підставою для збільшення/зменшення розміру аліментів, що сплачуються на дитину від попереднього шлюбу. Крім факту народження іншої дитини боржник/стягувач аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження про те, що його матеріальний стан погіршився. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28.05.2021 у справі №715/2073/20, від 03.06.2020 року у справі №760/9783/18-ц, від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України). Статтями 77-80 ЦПК України визначено, що докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. А відтак, з огляду на вищевикладене, в силу ст.ст.77-81 ЦПК України суд вважає, що позивач не надав належних, достатніх та допустимих доказів про те, що у нього змінився матеріальний стан в сторону погіршення, тому що він є молодою здоровою людиною працездатного віку, який має можливість працювати та утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також позивачем не доведено, що у нього змінився сімейний стан. Але зміна сімейного стану безумовно не свідчить про незадовільний матеріальний стан платника аліментів, тому позов задоволенню не підлягає. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. З позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн., що підтверджується квитанцією №4 від 03.07.2023 та актом наданих послуг від 05.09.2023. Такі витрати пов`язані із розглядом справи, є обґрунтованими та пропорційними до предмету спору. На підставі викладеного,

Outcome: approved