Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

13.06.2023 до Ленінського районного суду міста Полтави надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач з урахуванням уточнень просила суд розірвати шлюб, який було зареєстровано 14.02.2014, оформлений Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 30. Від шлюбу подружжя має малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, будь-які спроби примиритися не мали результатів у зв`язку із різними поглядами на сімейні відносини та обов`язки. Подружні відносини припинені більше року до звернення до суду, проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Примирення та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 16.08.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою щодо розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Також просить після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » та не стягувати сплачений судовий збір з відповідача та віднести на її рахунок. Повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2014 року, актовий запис № 30 від 14 лютого 2014 року виконано Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2014). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26.09.2014, видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 533 від 26.09.2014) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.08.2020, видане Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 178 від 21.08.2020). Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства, не проживає однією сім`єю та при таких стосунках, які склалися між сторонами, враховуючи втрату ними почуття кохання і небажання відновити стосунки, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки під час судового розгляду позивачем заявлено клопотання про покладення судових витрат на нього, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося. На підставі викладено, ст.ст.24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved