Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 20 листопада 2019 року, між ним, [PERSON] та відповідачем [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського районного управління юстиції Житомирської області, про що зроблено актовий запис за №487 від 20 листопада 2019 р., свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час дружина живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Кожен з них має різні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до чоловіка, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки. Їх дочка була свідком таких сварок, що негативно впливає на формування її світогляду сімейних цінностей, розуміння відносин між чоловіком та жінкою. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. За глибоким його переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, оскільки як у нього, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, та різних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Просить розірвати шлюб, укладений між ним, [PERSON] , [INFO] , та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано 20 листопада 2019 року. 29.08.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 14.09.2022 року. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20.11.2019 року, який був зареєстрований Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 487. Від подружнього життя сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Outcome: approved