Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі адвоката Осокіна С.Ю. звернулась в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання як дружини, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років, тобто до [INFO] . також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 6000.00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29.05.2021 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 955. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні. На даний час вони мешкають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Після розірвання стосунків їх спільна дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Наразі вона не працює, оскільки доглядає за дитиною, інших джерел доходу. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, проте має таку можливість, оскільки працює та має регулярний дохід, тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 03.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання Представник позивачки - адвокат Осокін С.Ю. в судове засідання не з`явився. Надав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки у зв`язку з воєнним станом на території України. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, судова повістка повернулась на адресу суду із довідкою «Укрпошта» та відміткою листоноші «Адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з відсутністю у судовому засіданні сторін, з урахуванням закінчення передбачених ст.275 ЦПК України строків розгляду цієї справи та за згоди позивача справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який укладено 29 травня 2021 року у Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 955. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.09.2021 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, домовленості про добровільну сплату коштів у позасудовому порядку між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, а саме за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, інших аліментних зобов`язань не має, позовні вимоги визнав, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі, зазначеному в позовній заяві. Згідно ч.1 ст.79 СК України передбачено, що аліменти на дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення коштів на утримання дружини слід рахувати з 28.06.2023 року. Позивачка просила стягнути з відповідача судові витрати у справі у розмірі 6000,00 грн.. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зазначений правовий висновок узгоджується з позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа N 755/9215/15-ц, провадження N 14-382цс19. При цьому, Велика палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16, роз`яснила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги представником позивача надано квитанцію б/н від 28.06.2023 про оплату позивачем [PERSON] винагороди адвокату у сумі 6000 грн, договір про надання правової допомоги від 28.06.2023, укладений між [PERSON] та адвокатом Осокіним С.Ю., копію ордера на надання правничої правової допомоги, розрахунок розміру компенсації витрат [PERSON] на правову допомогу від 28.06.2023 року Проте у розрахунку розміру компенсації правової допомогу зазначено розмір компенсації витрат [PERSON] по справі за її позовом до [PERSON] «Про розірвання шлюбу», що не відноситься до вказаної справи. Таким чином, на підставі викладено, суд вбачає, що вимога представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення необхідно допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягти судовий збір по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial