Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

У червні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі ПрАТ «СК «АРКС») яке є правонаступником АТ «СК «АХА Страхування» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 27 вересня 2020 року о 14:30, в м. Херсоні по вул. Залаегерсег, №18 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «TOYOTA», д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «BMW», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Херсонського районного суду Херсонської області від 26 жовтня 2020 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу. Позивач зазначав, що на момент ДТП автомобіль марки «BMW», д.р.н. [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «СК «АРКС», яке є правонаступником АТ «СК «АХА Страхування» за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №303673а9а від 19 листопада 2019 року та договору про використання факсимільного відтворення аналогу підпису уповноваженої особи ТОВ «АВТ Баварія Україна» Оферта №102/000008782 від 01 липня 2019року, Акцепт від 19 листопада 2019 року до договору про використання факсимільного відтворення аналогу підпису уповноваженої особи ТОВ «АВТ Баварія Україна» Оферта №102/000008782 від 01 липня 2019 року. Вказував, що власник пошкодженого автомобіля «BMW», д.р.н. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №303673а9а від 19 листопада 2019року, яка була розглянута та пошкодження застрахованого автомобіля було визнано страховим випадком, у зв`язку з чим, 05 жовтня 2020 року ПрАТ «СК «АРКС» на підставі акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 29 вересня 2020 року; ремонтної калькуляції №1.003.20.0 від 01 жовтня 2020 року; страхового акту №ARХ2634402 від 02 жовтня 2020 року; розрахунку страхового відшкодування здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля марки «BMW», д.р.н. [NUMBER] в розмірі 66064,54 грн., що підтверджується платіжним дорученням №710796 від 05 жовтня 2020 року. Зазначав, що на момент ДТП цивільно правова відповідальність власника автомобіля «TOYOTA», д.р.н. [NUMBER] на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 400135 була застрахована в ТДВ СК «ГАРДІАН», у зв`язку з чим ТДВ СК «ГАРДІАН» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «АРКС» в розмірі 45181,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8793 від 11 лютого 2021 року. Оскільки ПрАТ «СК «АРКС» повністю виконало покладені на нього обов`язки щодо виплати страхового відшкодування, посилаючись на положення ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, ст.1194 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 20882,74 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 06 червня 2023 року цивільну справу було передано до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю (а.с.39). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2023 року, справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М. Справа отримана суддею 30 червня 2023 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 червня 2023 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 43). Ухвалою суду від 13 вересня 2023 року підготовче провадження по справі було закрито, права призначена до судового розгляду (а.с. 55). Представник позивача, діючий за довіреністю від 09 грудня 2022 року, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання, згідно якого підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі та розглянути справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 46, 60, 62, 64). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст.\~128\~ЦПК України (а.с. 47, 48). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги п`ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Судом встановлено,\~що ПрАТ «СК\~«АРКС»,\~яке є\~правонаступником АТ\~«СК «АХА\~Страхування» є\~юридичною особою,\~якадіє на підставі Статуту. Встановлено, що 27 вересня 2020 року о 14:30, в м. Херсоні по вул. Залаегерсег, №18 на парковці ТРЦ «Фабрака», водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «TOYOTA», д.р.н. [NUMBER] під час руху заднім ходом, не переконався в тому, що не створить перешкод іншим учасникам руху допустив зіткнення з автомобілем «BMW», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим порушив вимоги п.п. 2.3 б,10.9 Правил дорожнього руху. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 жовтня 2020року, за якою відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 4). Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст.\~82\~ЦПК України обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, суд при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю марки «BMW», д.р.н. [NUMBER] . Судом встановлено, що на момент ДТП автомобіль марки «BMW», д.р.н. [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «СК «АРКС», яке є правонаступником АТ «СК «АХА Страхування» за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №303673а9а від 19 листопада 2019 року та договору про використання факсимільного відтворення аналогу підпису уповноваженої особи ТОВ «АВТ Баварія Україна» Оферта №102/000008782 від 01 липня 2019 року, Акцепт від 19 листопада 2019 року до договору про використання факсимільного відтворення аналогу підпису уповноваженої особи ТОВ «АВТ Баварія Україна» Оферта №102/000008782 від 01 липня 2019 року (а.с. 5-10, 11, 12). Встановлено, що автомобіль марки «BMW», д.р.н. [NUMBER] належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 26 листопада 2019 року (а.с. 13-14). 27 вересня 2020 року власник пошкодженого автомобіля «BMW», д.р.н. [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №303673а9а від 19 листопада 2019 року про виплату страхового відшкодування (а.с. 15). З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «АРКС» визнало пошкодження застрахованого автомобіля «BMW», д.р.н. [NUMBER] , отриманих в результаті ДТП 27 вересня 2020 року страховим випадком та на підставі акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 29 вересня 2020 року; ремонтної калькуляції №1.003.20.0 від 01 жовтня 2020 року; страхового акту №ARХ2634402 від 02 жовтня 2020 року; розрахунку страхового відшкодування, здійснило 05 жовтня 2020 року на користь власника автомобіля марки «BMW», д.р.н. [NUMBER] виплату страхового відшкодування в розмірі 66064,54 грн., що підтверджується платіжним дорученням №710796 від 05 жовтня 2020 року (а.с. 16, 17, 18-19, 20, 21, 22). Встановлено, що на момент ДТП цивільно правова відповідальність власника автомобіля «TOYOTA», д.р.н. [NUMBER] на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 400135 була застрахована в ТДВ СК «ГАРДІАН» (а.с.24). 11 лютого 2021 року ТДВ СК «ГАРДІАН» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «АРКС» в розмірі 45181,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8793 від 11 лютого 2021 року (а.с. 23). Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.\~993\~ЦК України\~до страховика,\~який виплатив\~страхове відшкодування\~за договором\~майнового страхування,\~в межах\~фактичних затрат\~переходить право\~вимоги,\~яке страхувальник\~або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 20882,74 грн.,перейшло право вимоги, яке потерпіла особа, на підставі ст. ст. 1187, 1188 ЦК України, мала би до відповідача [PERSON] . Відповідно до ст.1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь страхове відшкодування в порядку суброгації. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засідання відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь в порядку суброгації страхового відшкодування в розмірі 20882,74 грн.,підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 2684 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягненню з відповідача (а.с. 3).

Outcome: approved