Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

У липні 2023 року позивач звернувся до Оболонського районного суду м.Києва із позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, а саме: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 275 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що 02.12.2021 року рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі №756/15760/21 позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 19 грудня 2022 року позивач [PERSON] , з метою належного матеріального забезпечення дочки працевлаштувався у ТОВ «Наша плитка» менеджером зі збуту, що підтверджується наказом № 1-к від 16.12.2022 року про прийняття на роботу. Проте, за період роботи в ТОВ «Наша плитка», відбулось суттєве погіршення стану здоров`я позивача [PERSON] , що викликало неможливість ним виконувати свою трудову функцію на підприємстві роботодавця. Стан здоров`я [PERSON] на сьогодні потребує невідкладного хірургічного втручання та довготривалої реабілітації після операції. Для проходження необхідних медичних обстежень, оперативного втручання та післяопераційної реабілітації Позивачу необхідна значна сума коштів. Окрім зазначеного, за отриманою консультацією лікарів, після здійснення всіх необхідних медичних маніпуляцій [PERSON] тривалий час не зможе ходити, буде назначено т. зв. «ліжковий режим». Таким чином, з метою проходження належного лікування та відновлення свого здоров`я, 26.06.2023 року, наказом № 2-к від 26.06.2023 позивач [PERSON] з 26.06.2023 року був звільнений з роботи. Позивач [PERSON] , з врахуванням життєвих обставин, що склалися у нього та зважаючи на вищезазначені розміри мінімальних соціальних гарантій, просить суд зменшити розмір аліментів. На підставі Ухвали Оболонського районного суду м.Києва від 18.07.2023 р. матеріали вищевказаної позовної заяви надійшли для розгляду, за підсудністю, до Подільського районного суду м. Києва. Ухвалою від 23.08.2023 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У вересні 2023 р. позивачем подано відзив на позовну заяву, в якому вона заперечувала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що суд стягнув з позивача мінімально можливий розмір аліментів - 1/4 частини з усіх видів заробітку позивача. За даними Сайту https://www.work.ua/salary-kyiv/, середня заробітна плата по місту Києву становить 20 000 грн. Середня заробітна плата штатних працівників за видами економічної діяльності за місяць у середньому по економіці згідно з офіційним сайтом Державної служби статистики України, https://www.ukrstat.gov.ua/,становить 14 577 грн. Окрім цього, влітку 2021 р., коли відповідачка пішла від чоловіка то з його боку були присутні погрози шантаж і маніпуляції. Двічі викликала поліцію на нього. Приїжджав до неї додому в п`яному вигляді і влаштовував сварку. Листопад-грудень 2023 року, у позивача була заборгованість по аліментам 36 000 грн. На той час з його сторони довгий час не було жодної фінансової допомоги. Відповідач написала заяви до прокуратури і соціальної служби, так як в житті дитини він також не заявлявся довгий час. Після цих заяв Позивач погасив заборгованість і почав приймати участь в житті дитини. В травні 2023 року позивач просив відповідача виписати дитину тимчасово з його квартири, пояснив це тим, що йому потрібно переоформити житло на себе і прописана дитина цьому заважає. Після консультації с юристом відповідач дізналася, що дитина прописана в квартирі процесу переоформлення не заважає, а заважає лише продажу житла. Відповідачка відмовила дати згоду виписати дитину і після цього отримала ряд погроз. За кілька днів до операції на коліні позивач катався і катав дитину на велосипеді. Після операції він не кульгає, це наводить на думку, що операція не така серйозна як він описав в заяві. У жовтні 2023 р. позивачем подано відповідь на відзив, в яких зазначив, що дійсно сьогодні розмір прожиткового мінімуму для дітей до 6-ти років становить 2272 грн, а 50% від нього - 1 136 грн. Позивач же просить суд встановити аліментні платежі у твердій грошовій сумі в розмірі 2275 грн. Зазначене викликане змінами у майновому стані позивача, стані його здоров`я та здоров`я його рідних (бабусі). У відзиві на позов зазначено, що з Листопад-грудень 2023 (вірний рік 2022), у Позивача була заборгованість по аліментам 36 000 грн. На той час з його сторони довгий час не було жодної фінансової допомоги. При цьому сторона відповідача повідомляє суду недостовірну, спотворену інформацію, щодо відсутності «довгий час» «фінансові допомоги», що спростовується наданим ними ж розрахунком заборгованості по аліментам від 10.11.2022 року по жовтень 2022 року включно. Так, за 13 місяців (період охоплений довідкою) позивачем в рахунок аліментів на утримання дочки сплачено 31960 грн, що становить 2 458 грн / міс. При цьому, за змістом Розрахунку заборгованості по аліментам від 07.09.2023 станом на серпень 2023 року включно - заборгованість зі сплати аліментів відсутня, а наявна незначна їх переплата (422,42 грн). В судовому засіданні представник позивача- адвокат Нахамко В.І. підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в ньому, просив задовольнити в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили відмовити з підстав, наведених у відзиві. Окрім цього, просили з позивача стягнути судові витрати щодо надання професійної правничої допомоги у розмірі 8 000 грн., які вже частково у розмірі 4 000 грн. оплачені відповідачем. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 02.12.2021 року по справі № 756/15760/21, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмір 1/4 від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач звернувся до суду з позовом про зміну та зменшення зазначеного розміру аліментів, посилаючись на те, що у нього змінився матеріальний стан у зв`язку зі станом здоров`я. Відповідно до вимог ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою молодого, працездатного віку ( [INFO] ), інших утриманців не має. Позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що за своїм матеріальним, сімейним становищем та через стан здоров`я він не здатний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі, який встановлений рішенням суду. Окрім цього, суд не приймає до уваги посилання позивача про витрати коштів на його лікування, як основу для зменшення розміру аліментів, оскільки вважає, що позивач повинен виконувати свій батьківський обов`язок. Отже з урахуванням викладеного позивач має не лише зазначити про зміну матеріального становища в бік погіршення, а й надати докази про зміну свого матеріального становища, однак суду не надано жодного належного доказу щоб підтверджували обставини, викладені в позовній заяві, та враховуючи ту обставину, що з позивача стягуються аліменти в розмірі, визначеному на одну дитину, таким чином, суд не вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, що відповідно до положень ст.192 СК України не є підставою для зменшення розміру аліментів. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи викладене вище, суд вважає, що факти зазначені позивачем, в тому числі мінливості життєвих обставин останнього, не можуть слугувати достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Що стосується стягнення з позивача понесених витрат на правничу допомогу відповідачем, суд дійшов такого. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно з ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійсненим ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу відповідачем було надано договір про надання професійної правничої допомоги від 21.09.2023, відповідно до якого адвокат Савченко С.Є. надавав відповідачу [PERSON] правничу допомогу у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення та зменшення аліментів на дитину. Як вбачається з акту наданих послуг від 21.09.2023 р., адвокат Савченко С.Є. надав [PERSON] послуги професійної правничої допомоги на загальну суму 8 000 грн. Так, ч.2 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно зі ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, з огляду на обсяг виконаних представником відповідача - адвокатом Савченком Я.О. робіт, складність справи, суд дійшов висновку, що сума гонорару в розмірі 8 000 грн. є співмірною із складністю справи, а тому є наявність правових підстав для стягнення з позивача. На підставі ст.59 Конституції України, ст.ст. 181-182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved