Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

25 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив скасувати арешт, накладений відділом державної виконавчої Бахмацького районного управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження №28908668 від 08.07.2015 року за номером обтяження № 10354590 від 10.07.2015 року, оскільки позбавлений можливості реалізувати своє право власності. Зазначив, що станом на день звернення до суду на виконанні у відповідача відносно нього виконавчі провадження не перебувають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але у наданій суду заяві просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, але у наданій суду заяві просили розглядати справу без участі їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 3.3738 га, кадастровий номер 7420384500:03:000:0172, розташованої в с. Красилівка Бахмацького району Чернігівської області. Відповідно до відомостей даного реєстру, арешт на нерухоме майно накладено 10.07.2015 року, номер запису про обтяження 10354590 на підставі постави про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 28908668, виданої 08.07.2015 року, видавник: ВДВС Бахмацького РУЮ. Опис предмета обтяження: земельна ділянка рілля, площа 3.3738 га (а.с.8-10). Зі змісту повідомлення за № 25428 від 02.10.2023 року в.о начальника Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що станом на 02.10.2023 року у Бахмацькому ВДВС у Ніжинському районі відповідно до автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчих проваджень в межах якого було накладено арешт на майно [PERSON] на виконанні не перебуває. Завершене на підставі п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», направлене ВД за належністю до іншого відділення ДВС (а.с.25) Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників від 16.10.2023 року відносно [PERSON] [INFO] інформація в в ЄРБ відсутня (а.с.41) В зв`язку з відсутністю матеріалів виконавчого провадження у відділі ДВС, в рамках якого було накладено арешт на майно позивача, орган виконавчої служби позбавлений можливості звільнити майно з-під арешту, в зв`язку з чим, з урахуванням положень ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», запропоновано звернутися до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.321 ЦК України). Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. За положеннями ст. ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд встановив, що на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved