Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] , заінтересована особа Володимирецька селищна рада Вараського району Рівненської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , з дня свого народження по даний час постійно проживає в с. Липне Красносільської сільської ради Володимирецького району (на даний час Вараського району) Рівненської області. Однак документів, що підтверджують факт її проживання в с. Липне Красносільської сільської ради Володимирецького району (на даний час Вараського району) Рівненської області за період з 03 січня 1990 року по 01 січня 1993 року, немає. На даний час коли виникла необхідність в оформлені різного роду документів для отримання різних компенсацій та пільг виявилося, що у заявниці відсутнє документальне підтвердження проживання саме у вищенаведений період в с. Липне Красносільської сільської ради Володимирецького району (на даний час Вараського району ) Рівненської області. Заявниці необхідно встановити факт проживання для підтвердження дійсного періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, отримання пільг, що з цього випливають передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також заявниця зазначає, що нею було виявлено розбіжність у зазначенні її по батькові, в посвідченні громадянки, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії [NUMBER] зазначено невірно « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », що не дає змоги встановити відповідність заявлених прав документу, що їх посвідчує. Наявність в посвідченні громадянки , яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії [NUMBER] технічної помилки щодо написання по батькові створює для заявниці додаткові незручності, оскільки через це заявниця позбавлена можливості користуватися таким посвідченням при оформлені різного роду документів для отримання різних компенсацій та пільг. [PERSON] , неодноразово зверталася, за місцем проживання, до Володимирецької селищної ради та Володимирецької райдержадміністрації з проханням усунути технічні описки в посвідченні громадянки, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії [NUMBER] , однак їй було відмовлено. Встановлення факту належності заявниці вказаного посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи необхідно заявниці для реалізації свого права на отримання пільг, що з цього випливають передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте через допущену помилку у правовстановлюючому документі заявниця позбавлена такої можливості. У зв`язку з чим заявниця була змушена звернутися до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року було відкрито провадження по даній справі. Заявник [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Володимирецької селищної ради Вараського району Рівненської, в судове засідання не з`явився, але надали суду заяву де просили справу розглядати у відсутності їх представника, заявлені вимоги визнають. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Частиною 1 ст.\~316\~ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Липно Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області згідно паспорта серії [NUMBER] . Також судом встановлено, що з метою підтвердження факту проживання в с. Липне Красносільської сільської ради Володимирецького району (на даний час Вараського району) Рівненської області за з 03 січня 1990 року по 01 січня 1993 року [PERSON] , усно зверталася до старости села Липне Володимирецького (на даний час Вараського) району Рівненської області, який порекомендував звернутися з даного приводу до Володимирецької селищної ради. В свою чергу Володимирецькою селищною радою Рівненської області [PERSON] , було надано довідку № 972 від 24.07.2023 року, в якій зазначена реєстрація проживання заявниці за період з 22.10.1968 року по 03.01.1990 року та з 28.01.2021 року по даний час і роз`яснено, що інша інформація в селищній раді відсутня і порекомендували звернутися до суду. В своїх письмових поясненнях [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вказали, що підтверджують факт проживання заявниці [PERSON] , у с. Липне Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області в спірний період. Отже з досліджених в судовому засіданні доказів в своїй сукупності вбачається, що [PERSON] , хоч не була зареєстрована у с. Липне, Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, однак фактично проживала в даному населеному пункті в спірний період. Також матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON] , є потерпілою особою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , яке видане Рівненською облдержадміністрацією, а це в свою чергу також підтверджує факт проживання [PERSON] , в зоні гарантованого добровільного відселення. У відповідності до Постанови КМ Української РСР №106 від 23.07.1991 року с.Липне, Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. У\~статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце\~\~проживання -\~\~житло,\~\~розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні\~\~установи, заклади\~\~соціального обслуговування\~\~та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно\~статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце проживання особи з місцем реєстрації даної особи, а ототожнює його з місцем проживання особи, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність документального підтвердження проживання заявниці у с.Липне, Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області в певний період, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявниця не проживала в зазначеному населеному пункті в спірний період. Щодо чорнобильського посвідчення заявниці серія [NUMBER] (категорія 3); то судом встановлено, що в ньому збігаються прізвище та ім`я заявниці та не збігається її по батькові. У зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76 шляхом внесення змін до законів України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» скасовано визначення як такої зони посиленого радіоекологічного контролю. Відповідно, згідно постанови КМУ від 11.07.2018 року №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» заміна посвідчень так званої 3 категорії не здійснюється, а внесення виправлень у вже видані посвідчення не передбачена. На підставі наведеного суд знаходить підстави для встановлення факту належності [PERSON] , посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серія [NUMBER] (категорія 3), про що просить заявниця, що надає їй право на пільги. Як вбачається зі от. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2\~ст. 78 ЦПК\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256\~ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12\~вказаної постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася заявниця як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення фактів породжує юридичні наслідки для заявниці, оскільки надає право для оформлення різних пільг. Тому,\~суд вважає, що встановлення юридичних фактів, про які просить заявниця, знайшли повне підтвердження в судовому засіданні і їх об`єктивність не викликає в суду сумніву,\~заява\~про встановлення фактів, що мають юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved