Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

09.08.2023 [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,0 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, а також понесені судові витрати у розмірі 1000,0 гривень. Як підставу позову зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 14.02.2007. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На цей час нею подано позов про розірвання шлюбу. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Однак, він як батько дітей повинен брати участь в їх утриманні, може надавати допомогу, оскільки працездатний. У неї відсутні відомості про достовірний дохід відповідача. Оскільки відповідач самоусунувся від батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей, саме і через ці обставини звернулась з вказаним позовом до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі\~по 4000,0 гривень щомісяця на кожну дитину до\~досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 1000,0 гривень. 21.09.2023 ухвалою суду провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 09.10.2023 на адресу суду від представника відповідача-адвоката Горина В. М. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач позовні вимоги позивачки визнає частково. Починаючи із дня народження синів та до цього часу відповідач не припиняє утримувати та надавати матеріальну допомогу дітям. Він більше часу знаходився за межами України, та всі кошти які були ним зароблені спрямовував на утримання сім`ї для забезпечення повноцінного проживання та навчання дітей. На цей час діти проживають окремо від відповідача, проте він як батько намагається своїм синам надати повноцінне батьківське піклування та турботу. На цей час відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійно заробітку. Крім цього у нього третя група інвалідності за станом здоров`я. Вважає, що може сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 2000,0 гривень щомісячно на кожну дитину, до їх повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити у повному обсязі. Пояснила, що 18.20.2023 шлюб з відповідачем розірвано. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, не заперечував щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 2000,0 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що відповідач має інвалідність та не може виконувати важку працю. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши обставини справи, а також вислухавши думку позивача, заперечення представника відповідача, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом установлено, що з 14.02.2007\~сторони перебувають\~у шлюбі,\~що стверджується\~копією свідоцтва\~про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Тустанської сільської ради /а. с. 5/. Відповідач є біологічним батьком дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане в 2008 році виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане в травні 2022 року /а. с.6-7/. Відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання особи, позивач та неповнолітні діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а. с. 19-21/. Відповідач є працездатним, аліменти на користь інших осіб не сплачує, будь-яких стягнень на користь третіх осіб за виконавчими документами не здійснює, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Положеннями\~статті 51 Конституції України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч. 1\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимогам ч. 1-3\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1\~ст. 184 СК України). При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи вищезазначені обставини; обов`язок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач працездатна особа, яка працює не офіційно, сталого доходу не має; є інвалідом 3 групи загального захворювання, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дітей, підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 3000,0 гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,0 гривень. Щодо понесених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат позивачем надано:\~копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 791, договір про надання правничої (правової) допомоги від 02.08.2023, розрахункову квитанцію серії ББАЙ на суму 1000,0 гривень та попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, де загальна сума становить 1000,0 гривень.(а. с. 8-11). Отже, матеріали справи підтверджують надання адвокатом вказаних вище послуг з правничої допомоги, вартість яких підлягає стягненню на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial