Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2023 року в задоволені позову [PERSON] до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про стягнення 5 760 грн. страхового відшкодування, 908 грн. судового збору, 4000 грн. ватрості професійної правничої допомоги, 4200 грн. вартості складення звіту відмовлено. В задоволенні позову [PERSON] до ТОВ „АЛЬТ-ХАУС" про відшкодування 156 098 грн. матеріальної шкоди, завданої ДТП, 1560 грн. 98 коп. судового збору, 4000 грн. ватрості професійної правничої допомоги, 4200 грн. вартості складення звіту відмовлено. Представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду. При цьому, ухвалою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року справу повернуто до Дарницького районного суду м. Києва для ухвалення додаткового рішення в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої ДТП, у зв`язку з чим виникла необхідність у призначенні судового засідання для вирішення даного питання. Як вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Камінська Марія Петрівна звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про зміну предмета позову (доповнення позовних вимог). Крім раніше поданих позовних вимог про стягнення з відповідачів завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди, просила також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТ-ХАУС» завдану їй внаслідок ДТП моральну шкоду в розмірі 200 000,00 грн. та відшкодувати витрати по сплаті судового збору та по оплаті вартості правничої допомоги (а.с. 162-166). Пунктом 1 ч. 1 ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, завданої ДТП підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі з огляду на наступне. У відповідності зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст. 1167 ЦК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Окрім того, згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», позивач має навести у заяві, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Тобто, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивач обґрунтовує моральну шкоду тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25 квітня 2021 року о 00 годин 30 хвилин з вини водія [PERSON] , її чоловік [PERSON] , який керував автомобілем «Mercedes-Benz Atego», державний номерний знак [NUMBER] , помер. Даний факт вщент зруйнував життя позивача, після смерті чоловіка вона переживає душевні страждання, втратила спокійний сон та відчуває себе незахищеною. Постановою прокуратури Вінницької області від 16 липня 2021 року кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2021 року за №12021020000000256 за підозрою [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, закрито в зв' язку із смертю останнього. При цьому, вказані позивачем причини завдання їй моральної шкоди, спричинені поведінкою відповідача, об`єктивно не підтверджені жодним належним та допустимим доказом і не є підставою для відшкодування моральної шкоди за ст. стст. 23, 1167 ЦК України, тому суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди. Оскільки позов не задовольняється, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по справі, позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed