Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Заявленими вимогами позивач просить суд ухвалити рішення про визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню, а також стягнути безпідставно набуті за час його виконання грошові кошти. В обґрунтування заявленого зазначив наступне. Позивач має невиконане зобов`язання щодо повернення коштів. Однак, виконавчий напис, на переконання позивача здійснений із порушеннями законодавства, а тому має бути скасованим, а гроші повернутими. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Дослідив направлені матеріали, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків та при зверненні до суду сплатив судовий збір. 23 листопада 2019 року між позивачем та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" укладено договір фінансового кредиту № 439808118, за яким позивачеві передано грошові кошти в платне та строкове користування. 17 травня 2021 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис за вказаним кредитним договором і стягнуто утворену заборгованість у загальному розмірі 9 650,15 гривень. Період нарахування заборгованості з 9 квітня по 7 травня 2021 року. 1 листопада 2021 року за виконавчим написом відкрито виконавче провадження приватним виконавцем, а 19 липня 2023 року винесено постанову про його закінчення у зв`язку із фактичним виконанням. У ході виконавчого провадження з позивача на користь приватного виконавця стягнуто витрат на виконавче провадження у розмірі 1 665,02 гривень. Відповідач наразі є новим кредитором позивача. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Проаналізувавши фактичні обставини справи, норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, а також усталену судову практику у даних правовідносинах (Висновки викладені Верховним Судом у постанові від 6.03.2019 у справі №910/1531/18 і у постанові від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18) суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Суд не вважає заборгованість за кредитним договором безспірною станом на день винесення оскаржуваного виконавчого напису. До такого висновку суд дійшов враховуючи термін дії кредитного договору між сторонами та договори про відступлення права вимоги без надання доказів, наявності прав у нового кредитора підстав нарахування відсотків за користування кредитом позивача. Крім цього, оскільки виконавчий напис визнається таким, який не підлягає до виконання з відповідача на користь позивача слід стягнути безпідставно набуті грошові кошти. За таких обставин, суд вважає, позов обґрунтованим та таким, який підлягає до задоволення. Однак, враховуючи, що позивач просить стягнути кошти за вчиненим виконавчим написом і пов`язані з його виконанням витрати, позов у повному обсязі задоволеним бути не може. Витрати пов`язані з виконанням виконавчого напису у розмірі 1 665,02 гривень (а.с.44-47, ) не отримувались відповідачем, а отже з нього стягнутими бути не можуть. Крім цього, приватний виконавець на чию користь такі витрати стягнуто не залучений до участі у справі, як відповідач. Не доведено і безпідставність набуття коштів приватним виконавцем тощо. З відповідача підлягають до стягнення понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору в розмірі 1 073,60 гривень і витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 гривень. Останні витрати пов`язані з розглядом справи підтверджені належними доказами і у суду відсутні підстави для їх зменшення. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial