Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

І. Суть спору 25.09.2023 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що сторони одружилися 04.09.2014 року. Від шлюбу у них є малолітній син [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, подружнє життя з чоловіком не склалось внаслідок відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім`ї та відносин між чоловіком та дружиною. Сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства, розподіленні та використанні сімейного бюджету, інших питань. На даний час подружжя разом не проживає, не підтримує стосунків, не веде спільного господарства, кожен з них живе своїм життям, не переймається проблемами іншого, разом не проживають. З огляду на наведене, [PERSON] просить суд розірвати шлюб, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Відповідачу забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. ІІ. Позиція учасників справи В судове засідання сторона позивача не з`явилася, однак позивач подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 26.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приймаючи до уваги, що відповідачем подано заяву про визнання позову і таке визнання, на думку суду, не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб судом встановлено наступне. ІV. Обставини справи, встановлені судом Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04.09.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Іваничівського РУЮ Волинської області за актовим записом № 48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 04.09.2014 року (а.с. 5). Від шлюбу є малолітній син [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.11.2014 року (а.с. 7), сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . V. Застосоване судом законодавство Відповідно до ст. 51 Конституції Українита ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Європейський суд з правлюдини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006року у справі "Проніна проти України"). VI. Висновки суду Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не підтримують стосунків. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви. Відповідач [PERSON] позов визнав. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. VII. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1 073,60 гривень, що підтверджується квитанцією ID: 1161-3277-4023-9820 від 12.09.2023 року. У зв`язку із повним задоволенням позову, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Також, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved