Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивач 08.03.2023 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 59\~040 грн, також просить стягнути судові витрати у розмірі 10\~684 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.07.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №4502395 про надання споживчого кредиту у розмірі 18\~000 грн строком на 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання, шляхом перерахування коштів у розмірі 18\~000 грн на картковий рахунок відповідача.19.09.2021 відповідач свої зобов`язання не виконав, тому договір було автоматично пролонговано. 25.05.2022 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінастраст Україна» уклали договір факторингу, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача у розмірі 59\~040 грн: 18\~000 грн тіло кредиту та 41\~040 грн нараховані проценти. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2023 справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. Справа 05.05.2023 надійшла до Приморського районного суду м. Одеси. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 19.06.2023. Розгляд справи у судовому засіданні 19.06.2023 було відкладено на 24.07.2023 внаслідок задоволення клопотання [PERSON] про відкладення. Розгляд справи у судовому засіданні 24.07.2023 відкладено на 29.08.2023, внаслідок задоволення однойменного клопотання [PERSON] . У зв`язку з неявкою учасників справи розгляд справи у судовому засіданні 29.08.2023 було відкладено на 18.10.2023. Ухвалою від 29.08.2023 задоволено клопотання [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. До суду 18.10.2023 надійшла заява представника [PERSON] [PERSON] про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка підлягає залишенню без розгляду, з огляду на наступне. Згідно зі статтею 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції може бути подано не пізніш як за п`ять\~днів до відповідного судового засідання (ч.8 ст.212 ЦПК України). З наведених положень процесуального права випливає, що клопотання про участь учасника справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції має подаватись завчасно з таким розрахунком, щоб у суду було в розпорядженні повних п`ять днів для своєчасного виконання всіх дій, необхідних для забезпечення проведення судового засідання в такому режимі. Клопотання представника\~позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції надійшло до суду 18.10.2023, в день судового засідання, тобто клопотання надійшло менше ніж за п`ять\~днів до судового засідання. Беручи до уваги дату надходження клопотання, суд позбавлений можливості дотриматись строків передбачених ст. 212 ЦПК України та належним чином вирішити питання щодо розгляду цивільної справи в режимі відеоконференції з дотриманням прав та інтересів осіб, які беруть участь у даній справі. Згідно ч.2 ст.126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У зв`язку з несвоєчасним поданням клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, слід залишити його без розгляду. У судове засідання 18.10.2023 учасники справи не з`явилися, а вказана [PERSON] електронна адреса для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції не зареєстрована у підсистемі ВКЗ. Після судового засідання, а саме о 14:12 год. представник відповідача подав клопотання про відкладення з метою надання відзиву. О 14:33 год. представник відповідача [PERSON] подав другу заяву про відкладення у зв`язку з зайнятістю в кримінальній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Отже, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні, [PERSON] отримала доступ до електронної справи 30.05.2023, у зв`язку з її клопотанням від 27.05.2023. За більше як чотири місця [PERSON] не подала до суду відзив, щоразу направляла клопотання про відкладення розгляду справи, що розцінюється судом як зловживання процесуальними правами. Строк розгляду справи чітко регламентований і затягування розгляду справи не допускається. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача, який повідомлявся про дату, час і місце судового засідання належним чином, та, враховуючи процесуальну поведінку відповідачки, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 23 жовтня 2023 року. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши докази\~в їх\~сукупності,\~приходить до\~наступних висновків.\~ Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що 22 липня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір №4502395 про надання споживчого кредиту, згідно якого сума кредиту становить 18\~000 грн, строк кредиту 30 днів, стандартна процента ставка 1,90% в день, знижена процентна ставка 0,95% в день (а.с.11-13). Додатково [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора 22.07.2021 підписала паспорт споживчого кредиту (а.с.14-15). Згідно довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 06.06.2022, товариством повідомлено про успішний переказ коштів у розмірі 18\~000 грн на номер карти: [NUMBER] (а.с.16). 25 травня 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відступило право вимоги до боржника [PERSON] товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», про що свідчить договір факторингу №25-05/2022 від 25.05.2022 та витягом з реєстру боржників від 25.05.2022 (а.с.17-18, 22). З картки обліку договору вбачається, що за період з 22.07.2021 по 20.08.2021 по договору застосовувалася знижена процента ставка у розмірі 171 грн за день прострочення, а з 21.08.2021 по 18.12.2021 включно стандартна 342 грн за день прострочення. Розмір заборгованості [PERSON] з 22.07.2021 по 19.12.2021 склав 59\~040 грн. 20.08.2021 в рахунок сплати процентів [PERSON] було сплачено 5\~130 грн. (а.с.23-24). Внесення коштів у розмірі 5\~130 грн свідчать про те, що [PERSON] визнала отримання кредитних коштів та зобов`язана була їх повернути зі сплатою відсотків. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). При цьому, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» має право на звернення до суду з дійсним позовом оскільки ТОВ «Авентус Україна» передало йому право вимоги за вищевказаним кредитним договором. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є належним позивачем у справі та за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України. Договір відступлення права вимоги не визнаний судовим рішенням недійсним, вказаний договір на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідачка була вільним в укладанні зазначеного договору та була обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодилася, підписавши електронний підписом кредитні документи. Своїми діями [PERSON] погодилася з умовами сплати процентів за користування кредитними коштами, тому позов ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» щодо стягнення заборгованості за відсотками підлягає задоволенню. На спростування розрахунку позивача, відповідачка свого розрахунку не представила. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Щодо судових витрат. При звернені до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило судовий збір у розмірі 2\~684 грн, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.48). Згідно ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволення позову сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. 07 липня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Крючковою Мариною Володимирівною було укладено договір №07/07-2022 про надання правничої допомоги (а.с.31). Згідно звіту про надання правової допомоги від 28.02.2023 збір та аналіз документів, складення позову та подання позову до суду зайняло у адвоката 8 годин та оцінено у розмірі 8\~000 грн (а.с.32). З рахунку на оплату вбачається, що збір та аналіз документів зайняв 2 годин часу, складення позову 5 годин, подання позову 1 година, 1 година роботи еквівалентно 1\~000 грн (а.с.33). Платіжним дорученням №342 від 28.02.2023 підтверджується оплата правової допомоги у розмірі 8000 грн (а.с.34). Частиною 3\~ст. 133 ЦПК України\~закріплено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи. Згідно\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката, на думку суду, не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Дві години на аналізів документів та п`ять годин на складення досить шаблонного позову є завищеним. Тому, враховуючи складність справи та обґрунтованість позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3\~000 грн.

Outcome: approved