Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

У серпні 2023 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 26 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.\~Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2800. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що з 26 жовтня 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують з початку 2022 року, спільне господарство не ведуть, між ними відсутні взаєморозуміння, взаємоповага, втрачено почуття любові та поваги, примирення і збереження шлюбу неможливе, перебування у шлюбі суперечить її інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності, тому вважає, що шлюб потрібно розірвати. 07 серпня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, заяв до суду не надавав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, судове засідання не з`явилась повторно, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 26 жовтня 2007 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.\~Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2800. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінювала прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4). Сторони мають неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 10 квітня 2008 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 20 жовтня 2009 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с.11,12). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало припинення сімейно-шлюбних відносин, відсутність ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння, почуття любові і поваги, примирення між сторонами неможливе. За змістом ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved