Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання батьківста, в якій просить суд визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , та внести до актового запису №148 про народження [PERSON] , складеного 12.05.2021 року Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зміни, а саме: виключити відомості про [PERSON] , як батька дитини, внести нові відомості про батька, а саме вказати батьком [PERSON] , у відомостях про дитину вказати - [PERSON] , дату та місце народження, дані про матір залишити без змін. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що він та [PERSON] познайомилися в березні 2020 року в м. Лозова Харківської області і стали спільно проживати однією сім`єю, фактично перебуваючи в цивільному шлюбі. Вели спільний побут, мали взаємні права, обов`язки. Проживали в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка була збережена за [PERSON] на праві користування як за дитиною, позбавленою батьківського піклування, згідно з рішенням №6905 від 28.11.2008 року виконавчого комітету Лозівської міської ради «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштування її на повне державне забезпечення до начального закладу». Під час проживання в цивільному шлюбі, [PERSON] з 23 січня 2019 року перебувала в іншому зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.10.2021 року по справі № 629/5468/20 був розірваний, про що позивачу стало відомо через певний час. [INFO] народився син, [PERSON] . Оскільки на час народження сина [PERSON] була заміжня, відомості про батька були внесені у відповідності до вимог ч.1 ст.122 СК України, а саме вказано батьком дитини її чоловіка [PERSON] . Позивач зазначає, що біологічним батьком сина є він, [PERSON] , а не [PERSON] , як зазначено у свідоцтві про народження. Під час проживання з [PERSON] були суперечки і позивач з останньою розлучилися, деякий час не спілкувалися. Про те, що народився син, позивач не знав. На початку червня 2022 року позивач зустрівся з [PERSON] яка повідомила, що від позивача народила сина, [PERSON] , [INFO] , але в свідоцтві про народження записаний її колишній чоловік. Позивач вважає себе батьком дитини і бажає офіціально оформити свої права на сина, бо бажає щоб його син виховувався в повноцінній сім`ї, носив прізвище і по батькові рідного батька. На час звернення до суду з позовною заявою позивач проходить військову служби та отримує дохід, тому постійно перераховує кошти на користь [PERSON] на утримання спільного сина [PERSON] . Також, позивач зазначає, що постійно спілкється з дружиною, сином по телефону, а коли позивачеві надаються відпуски, весь час буває з ними. Ухвалою суду від 11.04.2023 відкрито провадження у цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суд від 05.05.2023 було призначено молекулярно - генетичну експертизу, провадження було зупинено. Ухвалою суду від 12.07.2023 провадження у справі було відновлено. Ухвалою суду від 05.09.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. В своїй позовній заяві зазначив, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про наявність поважних причин своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового засідання відповідач не надавав, відзиву на позов не направляв. Третя особа [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] .. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання без поважних причини, не направив до суду відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти заочного розгляду спраи, суд постановив проводити заочний розгляд справи. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено відповідний актовий запис №148. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з копії свідоцтва про народження вбачається, що матір`ю дитини є [PERSON] , батьком дитини записаний [PERSON] . Також, судом встановлено, що [PERSON] перебувала у щлюбі з [PERSON] , про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зроблено відповідний актовий запис №175, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.01.2019. Згідно з копією рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.10.2021 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.06.2023, позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] уклали шлюб, про що Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено відповідний актовий запис №184. Після укладення шлюбу прізвище третьої особи - " [PERSON] ". Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з ст. 125 Сімейного кодексу України вбачається, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Європейським судом з прав людини констатовано, що на сьогодні ДНК-тест є единим науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Його доказова цінність суттєво переважає будь-який доказ, наданий сторонами для підтвердження чи спростування факту оспорюваного батьківства (KALACHEVA v/ RUSSIA, No3451/05, ЄСПЛ від 07.05.2009 року). У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-4 (провадження № 61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об?єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного бальківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо. Згідно з висновком експерта від 21.06.2023 за №СЕ-19/121-23/10023-БД, [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , ймовірність даної події складає 99,9999999997 %. Як роз`яснено в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. За правилами ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до абз.8 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема, є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п. 2.16.4 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, надають суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьою особою. Відповідачі в судове засідання не з`явився, заперечень щодо позовних вимог та доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідно до положень статті 81 ЦПК України, суду не надав. Враховуючи встановлені судом обставини та на підставі досліджених доказів, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] батьком [PERSON] та внести відповідні зміни до актового запису № 148 про народження дитини, зареєстрованого Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), зазначивши батьком [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням повного задоволення позовних вимог суд покладає судовий збір на відповідача в розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved