Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що з 14.02.2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.07.2023 року (справа №686/16491/23) шлюб з відповідачем було розірвано. З травня 2023 року вона, разом з дітьми стала проживати окремо від відповідача. Належної участі в матеріальному забезпеченні дітей відповідач не приймає, відповідну матеріальну допомогу їй не надає, хоча зобов`язаний це робити. Також просила врахувати, що відповідач хоча офіційно і не працевлаштований може сплачувати аліменти у такому розмірі, оскільки має неофіційні доходи останній надає платні кулінарні уроки та має стабільний і досить високий дохід. За таких обставин, просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу останнього), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Також просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 гривень. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Зазначила, у липні 2023 року укладений між позивачкою та відповідачем шлюб був розірваний за рішенням суду. З травня 2023 року позивачка та відповідач перестали проживати разом. З того часу діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобов`язаний та має можливість це робити. Відповідач має достатній рівень доходів, аби сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частки від свого заробітку, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також просила врахувати, що хоча і старша дитина на час розгляду справи вже досягла повноліття, у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги. Представник відповідача позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі частки від доходу останнього, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зазначив, що відповідач офіційно не працює та має мінливий дохід, у зв`язку із чим саме такий розмір аліментів, з огляду на розмір його доходів спроможний сплачувати. Щодо стягнення аліментів на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] просив суд врахувати, що станом на час розгляду справи донька [PERSON] досягла повноліття, у зв`язку із чим такі вимоги є безпідставними. Вважав, що у такому разі утримання доньки [PERSON] може бути здійснено лише у порядку, визначеному главою 16 СК України, і це не є предметом розгляду цієї справи. Також зазначив, що заявлена позивачем до відшкодування сума понесених витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень є завищеною, та не відповідає складності справи (по суті справа відноситься до категорії малозначних і могли бути розглянуті судом в порядку наказаного провадження). Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що 14.02.2015 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований Відділом ДРАЦС по місту Кам`янець-Подільському реєстраційної служби Кам`яннець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Станом на даний час шлюб між сторонами розірваний. З травня 2023 року сторони разом не проживають. Після припинення спільного проживання та станом на даний час діти проживають разом з матір`ю позивачем у справі. Домовленості про матеріальне забезпечення дітей, надання відповідної матеріальної допомоги (стосовно порядку сплати, розміру такої допомоги) між позивачем та відповідачем не досягнуто. Згідно з вимогами ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~положень ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 2 та 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача зокрема послався на недостатній рівень доходів відповідача, який не дозволяє останньому сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. При цьому останній зазначив, що відповідач був приватним підприємцем, проте свою підприємницьку діяльність на даний час припинив, є безробітним та його дохід складається із фінансової допомоги від батьків. Разом з цим відповідних доказів на підтвердження таких фактів останнім суду не представлено. Натомість представником позивача надано скріншоти із особистої сторінки в Інстаграм відповідача, з якої вбачається, що [PERSON] є шеф-кухарем, співпрацює з Асоціацією шеф-кухарів Rrestoria, де проводить платні навчальні курси. Доказів на спростування вказаних даних стороною відповідача суду не представлено. З огляду на викладене, враховуючи стан здоров`я та матеріальний стан неповнолітніх дітей, стан здоров`я та матеріальний стан платника аліментів, який обмежень у працевлаштуванні за станом здоров`я не має, інших утриманців не має, має стабільний дохід, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу останнього), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Саме такий розмір, за встановлених обставин, на переконання суду буде відповідати критеріям необхідного забезпечення потреб дітей та матеріальної спроможності платника аліментів. Щодо доводів відповідача про безпідставність вимог позивачки щодо стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , оскільки станом на час розгляду справи остання досягла повноліття суд зазначає наступне. Так, станом на день подання позову (04.08.2023 року) [PERSON] була неповнолітньою, а отже позивач мала право звернутися до суду з цим позовом про стягнення на свою користь аліментів на утримання цієї дитини. При цьому такі аліменти на користь позивачки на утримання цієї дитину будуть стягуватися лише до досягнення нею повноліття. У подальшому, за загальним правилом, аліменти будуть стягуватися з відповідача за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу. Так, у своєму позові позивач просила стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 гривень. На обґрунтування розміру понесених витрат позивач представила квитанцію від 31.07.2023 року від адвокатам Гуменюк А.П. про сплату [PERSON] 5000,00 гривень в рахунок оплати гонорару відповідно до договору про надання правової допомоги від 31.07.2023 року. Згідно представленого договору про надання правової допомоги від 31.07.2023 року, який був укладений між [PERSON] та адвокатом Гуменюк А.П., остання зобов`язалася представляти [PERSON] в суді у справі про стягнення аліментів. Також сторонами був визначений розмір гонорару за виконання цього договору у сумі 5000,00 гривень (п.2 Договору). Заперечуючи проти стягнення вказаної суми, представник відповідача зазначив, що така сума, з огляду на малозначність справи, є завищеною. Так, суд зазначає, що вказана справа є не складною та відноситься до категорії малозначних справ. По суті надані адвокатом послуги з правовою допомоги полягали у складанні позовної заяви (до якої долучені лише копії документів самої позивачки, документів на дітей і довідки про реєстрацію місця проживання) та участі в судовому засіданні. Таким чином заявлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень є неспівмірним складності справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову. За таких обставин суд вважає за можливим частково задовольнити відповідні вимоги позивача та стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial