Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку літ.А-І, загальною площею 44,10 кв.м., з яких житлова площа 35,10 кв.м., 1949 року побудови, огорожі №1-2, що розташовані по [ADDRESS] . Вказує, що вона та відповідач (брат позивачки) є спадкоємцями померлого [PERSON] за законом, інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає, що стверджується довідкою виконавчого комітету Брусницької сільської ради Вижницького району за №02.02-17/329 від 12.07.2023 року. Посилається на те, що відповідач відмовляється від належної йому спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] в її користь, що підтверджується його заявою від 09.08.2023 року. Посилається на те, що вона спадщину в силу закону прийняла, оскільки проживала разом з батьком, вели спільне господарство, хоронила його, проте спадкові права на житловий будинок через нотаріальну контору нею не оформлялися по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, визнати за нею право власності на спадкове майно Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 14.07.2023 року (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження позивачки [PERSON] серія [NUMBER] від 07.02.1977 року вбачається, що батьками останньої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки №02.02-17/244 від 14.07.2023 року вбачається, що [PERSON] являвся власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.14). Згідно довідки №02.02-17/229 від 12.07.2023 року, виданої виконавчим комітетом Брусницької сільської ради вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00040535314 від 14.07.2023 року стверджується, що позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.17). Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.12.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.18-19). Згідно Звіту про оцінку майна [PERSON] вартість житлового будинку, що розташований [ADDRESS] становить 78277 гривень (а.с.21-32). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України).. Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, але оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документів на спадкове майно, та у зв`язку із відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права власності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскількице не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved