Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», де просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Євгеном Михайловичем за № 7546 від 24.09.2019 про стягнення з неї, [PERSON] , на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 8578 грн. 80 коп., а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1610 грн. 40 коп На обґрунтування позову зазначила, що 24.09.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 7546 про стягнення з неї, [PERSON] , на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2992 грн. 97 коп., заборгованості за нарахованими несплаченими процентами в сумі 403 грн. 43 коп., заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею у розмірі 5032 гр. 40 коп. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 150 грн. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що позивач є боржником за кредитним договором № 1321/4268BPLC0 від 18.12.2012, укладеним із ПАТ «Платинум Банк». В подальшому даний борг відступлено і остаточним стягувачем є ТОВ «Фінансова компанія управління активами». На підставі вищевказаного виконавчого напису державним виконавцем Крюківського ВДВС у м. Кременчуці Шлюєвою А.О. 08.02.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68561061. Вважає оспорюваний виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням вимог ст.ст. 88,89 Закону України «Про нотаріат», оскільки сума стягнутої заборгованості не є безспірною та подані нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не відповідають вимогам, встановленим чинними нормативно-правовими актами. Також вказала, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає 1610 грн. 40 коп. (витрати по сплаті судового збору за подачу позову та заяви про забезпечення позову). З урахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат Цвик М.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність. В заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. На адресу суду надійшла заява представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» директора Велікданова С.К., в якій зазначено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню і у зв`язку з визнанням позову просить стягнути з товариства 50 % суми сплаченого позивачем судового збору за подачу позову та заяви про забезпечення позову, а інші 50 % - повернути позивачу з державного бюджету. Третя особа приватний нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 24.09.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7546, про стягнення боргу з [PERSON] , яка є боржником за договором № 1321/4268BPLC0 від 18.12.2012, укладеним із ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу № 20151125-Г від 25.11.2015 є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником якого на підставі договору факторингу № 20180724-1/2 від 24.07.2018 є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами». Загальна суму стягнення становить 8578 грн. 80 коп. Згідно виконавчого напису стягнення проводитися за період з 24.11.2015 по 18.09.2019. На підставі вищевказаного виконавчого напису 08.02.2022 державним виконавцем Крюківського відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шлюєвою А.О. було відкрито виконавче провадження № 68561061. В матеріалах справи відсутній договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами», також відсутні письмові повідомлення направлення [PERSON] інформації про відступлення прав вимоги. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Суд вважає, що характер правовідносин, що склались між сторонами, жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів здійснюється згідно глави 14 Закону та глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені до переліку кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, при цьому для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, що не посвідчений нотаріально, та виписки з рахунку боржника. З наданої суду копії кредитного договору вбачається, що він не був посвідчений нотаріально. Також суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. З наданих суду документів не вбачається, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем у розмірі заборгованості, як зазначено у виконавчому написі. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» як відповідач у справі, не довів, що ним надавалися документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» також не було надано доказів отримання [PERSON] письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 1321/4268BPLC0 від 18.12.2012. З викладеного суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу, [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду у розмірі 536 грн. 80 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 536 грн. 80 коп. та 536 грн. 80 коп. сплаченого нею судового збору при подачі заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved