Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~23.08.2022 [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» (далі за текстом ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль») про стягнення заборгованості з заробітної плати та стягнення середнього заробітку. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтував тим, що з 20.04.2017 позивач працював на посаді голови правління ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль». Відповідно до укладеного з відповідачем контракту позивач отримував щомісячну заробітну плату у розмірі 7000 грн. Позивач зазначив, що у період з листопада 2017 року до лютого 2018 року проводились неодноразові спроби незаконними методами усунути позивача з посади голови правління та заблокувати доступ до коштів кооперативу. Однак з займаної посади в передбаченому законом порядку позивач звільнений не був. Проте надалі позивачу стало відомо, що 03.08.2017 на посаду голови правління ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» призначено іншу особу. Такі обставини стали підставою звернення позивача до відповідача з вимогою направлення йому копії відповідного наказу та протоколу зборів кооперативу про звільнення позивача з займаної посади, а також про видачу оригіналу трудової книжки. Однак відповідач надав відповідь про те, що запитувані документи у нього відсутні внаслідок їх непередання попереднім головою правління. При цьому з метою з`ясування обставин щодо нарахування та виплати позивачу заробітної плати останній звернувся до органів Пенсійного фонду України та отримав відповідь про відсутність інформації про нарахування позивачу заробітної плати у зв`язку з бухгалтерською помилкою. Вказане стало підставою для звернення позивача до відповідача з метою подання відповідних корегуючи звітів, однак у поданні таких звітів відповідач відмовив. Відтак позивач звернувся зі скаргами до органів Державної служби України з питань праці та органів Державної податкової служби України, після чого 22.06.2022 відповідачем були подані корегуючи звіти, з яких позивачу стало відомо, що з листопада 2017 року йому нараховувалась заробітна плата, однак не виплачувалась. За таких підстав позивач просить стягнути з ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» на користь [PERSON] заборгованість з заробітної плати за період з 01.11.2017 до 03.04.2018 у розмірі 37995 грн, а також стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 03.04.2018 до дня постановлення судового рішення. \~ \~ \~ \~26.08.2022 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазана В.В. відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 20.09.2022 та визначений сторонам строк для подання заяв по суті справи. 20.09.2022 судове засідання відкладене на 10.10.2022 у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. 10.10.2022 розгляд справи не здійснювався у зв`язку з оголошенням на території Тернопільської області повітряної тривоги. Судове засідання призначене на 09.11.2022. 07.11.2022 відповідач подав відзив, у якому позов не визнав та просив у позові відмовити. Відзив обґрунтований тим, що [PERSON] був обраний головою правління ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» на підставі протоколу зборів членів/представників ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» 26.02.2017, а звільнений з займаної посади відповідно до загальних зборів членів ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» 04.03.2018. Відтак [PERSON] був головою правління у період з 26.02.2017 до 04.03.2018, а тому, будучи керівником, ніс відповідальність за підписання бухгалтерських документів щодо нарахування та виплати заробітної плати. Так, відповідно до додатку 4 ДФ та Форми 1 ДФ позивачу за вказаний період була нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 89080 грн, у тому числі в грудні 2017 позивачу виплачено 12430 грн, а саме подвійний оклад компенсація за невикористану відпустку. При цьому після обрання нового голови правління ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» позивач не передав відповідно до акта усі статутні бухгалтерські документи та діловодство, хоча зобов`язаний був це зробити, що позбавляє відповідача можливості здійснити звірку нарахувань і виплат позивачу заробітної плати. Більше того відповідач вказав, що позивач незаконно був обраний на посаду голови правління 26.02.2017. 09.11.2022 судове засідання відкладене на 25.11.2022 за клопотанням позивача. 14.11.2022 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазана В.В. задоволена заява представника відповідача про відвід судді, справа передана в канцелярію Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для повторного визначення судді автоматизованою системою документообігу суду. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2022 головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюка В.М. 23.12.2022 судове засідання відкладене на 03.02.2023 у зв`язку з нявкою учасників справи. 03.02.2023 судове засідання відкладене на 21.02.2023 за клопотанням позивача. 21.02.2023 у судовому засіданні оголошена перерва до 29.03.2023. 29.03.2023 розгляд справи не здійснювався у зв`язку з перебуванням головуючого судді Братасюка В.М. у щорічній основній відпустці. Судове засідання призначене на 10.05.2023. 10.05.2023 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області провадження у даній справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 13.07.2023 вказана вище ухвала від 10.05.2023 скасована та справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.08.2023 головуючою суддею для розгляду даної справи визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновську І.В. 25.08.2023 справа передана судді для розгляду. 28.08.2023 прийнято до свого провадження вказану цивільну справу, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначене судове засідання на 27.09.2023. 27.09.2023 у судовому засіданні оголошена перерва до 24.10.2023 у зв`язку з тривалістю розгляду справи. 17.10.2023 позивач [PERSON] подав до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області доповнення до позовної заяви, у яких уточнив розмір розрахунків невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а також надав розрахунок стягнення компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 45612 грн. Щодо вказаних доповнень суд вважає за необхідне зазначити таке. Надаючи даний розрахунок та фактично збільшуючи позовні вимоги шляхом збільшення пред`явленої до стягнення суми, а також заявляючи вимогу про стягнення компенсації за невикористані дні відпустки, яка не була заявлена у первісному позові, позивач відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 ЦПК України повинен був подати заяву про збільшення розміру позовних вимог та про зміну предмета позову. Однак така заява позивачем подана не була. При цьому подання такої заяви у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Також згідно\~з ч.\~5\~ст.\~49\~ЦПК України\~у разі подання будь-якої заяви, передбаченої\~пунктом 2\~частини другої,\~частинами третьою,\~четвертою\~цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.\~Однак докази такого направлення позивач до поданої заяви не долучив. Відтак доповнення до позовної заяви від 17.10.2023 подані позивачем з порушенням вимог ч. 2, 3, 5 ст. 49 ЦПК України, а тому усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, такі доповнення залишені судом без розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Вказав, що заробітна плата за період з 01.11.2017 до 31.03.2018 йому лише нараховувалась, але не виплачувалась у зв`язку з відсутністю фінансування та необхідністю погашення наявної заборгованості зі сплати комунальних послуг. Також не заперечував, що обов`язок ведення бухгалтерської документації був покладений на бухгалтера, однак позивач як голова правління здійснював контроль за порядком ведення такої документації. Вважає, що станом на даний час він є головою правління, оскільки його протиправно усунуто від виконання обов`язків, внаслідок чого передача документації, в тому числі бухгалтерської документації, у належний спосіб ним не здійснювалась. Уточнив, що заборгованість з заробітної плати просить стягнути за період з 01.11.2017 до 31.03.2018. У судовому засіданні представники відповідача ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» Іпіроті О.В. та адвокат Матус Т.А. позов не визнали з підстав, викладених у відзиві, та просили у позові відмовити. Вказали, що [PERSON] був обраний головою правління ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» на підставі протоколу зборів членів/представників ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» 26.02.2017, а звільнений з займаної посади відповідно до загальних зборів членів ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» 04.03.2018. Однак позивач не погоджувався з таким рішенням загальних зборів, а тому відмовлявся передавати усю наявну у нього документацію ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль». В подальшому частина документації була вилучена примусово, а також частина документації через деякий час була видана бухгалтером, яка зберігала ці документи у себе. При цьому з наявних відомостей, які знаходяться в органах Державної податкової служби України, встановлено, що [PERSON] нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, а також сплачувались усі загальнообов`язкові відрахування. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначені Законом України «Про кооперацію» (далі за текстом Закон). Обслуговуючий кооператив\~-\~кооператив,\~який утворюється\~шляхом об`єднання\~фізичних та/або\~юридичних осіб\~для надання\~послуг переважно\~членам кооперативу,\~а також\~іншим особам\~з метою\~провадження їх\~господарської діяльності.\~Обслуговуючі кооперативи\~надають послуги\~іншим особам\~в обсягах,\~що не\~перевищують 20\~відсотків загального\~обороту кооперативу (абз. 5 ст. 2 Закону). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, у тому числі, утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу. Виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу (ч. 1 ст. 16 Закону). За змістом ч. 3 ст. 16 Закону виконавчий орган кооперативу: здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу. Виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу. Члени правління та голова кооперативу обираються загальними зборами членів кооперативу на строк, визначений статутом, але не більше ніж на п`ять років. Порядок обрання або відкликання членів правління та голови кооперативу, а також порядок проведення засідань правління кооперативу та прийняття ним рішень визначаються статутом кооперативу (ч. 4-6 ст. 16 Закону). Суд встановив, що [PERSON] у період з 26.02.2017 до 04.03.2018 займав посаду голови правління ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль». Такі обставини підтверджуються протоколом зборів членів/представників ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» від 26.02.2017 (а.с. 44-45) та протоколом загальних зборів членів ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» від 04.03.2018 (а.с. 46-47). Докази того, що указані рішення у формі протоколів зборів та загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу були скасовані, суду не надані, а тому такі рішення є чинними та приймаються судом як докази. Так, ст. 43 Конституції України\~визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~94\~КЗпП України,\~приписи якої\~кореспондуються із\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом,\~Законом України «Про оплату праці»\~та іншими нормативно-правовими актами (ч. 3 ст. 94 КЗпП України). Так, ч. 1, 3 ст. 21 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначають, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. При цьому згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України (у редакції, чинній станом на день звільнення позивача) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України (у редакції, чинній станом на день звільнення позивача) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, як встановив суд вище, у період з 26.02.2017 до 04.03.2018 [PERSON] працював на посаді голови правління ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль». При цьому, як вбачається з протоколу зборів членів/представників обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль» від 26.02.2017 збори вирішили обрати головою правління ОК «Східний-Тернопіль» [PERSON] строком на 3 роки з 27.02.2017, надавши йому повноваження на укладення та підписання контракту відповідно до вимог ч. 3 ст. 21 КЗпП України протягом трьох днів. Поряд з цим ч. 2 ст. 15 Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає, що саме до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, зокрема визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу. Так, на обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що розмір його заробітної плати на посаді голови правління ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» становив 7000 грн щомісяця. Разом з тим на підтвердження таких обставин копія контракту, укладеного між сторонами та яким би визначався розмір заробітної плати позивача, суду не надана. Так само відсутнє у матеріалах справи і відповідне рішення загальних зборів членів ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль», яким би встановлювався розмір заробітної плати позивача у сумі 7000 грн щомісячно. Поряд з цим відповідач надав суду додатки 4 ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (а.с. 35-43), з яких вбачається, що особі з реєстраційним номером облікової картки платника податків [NUMBER] , який належить позивачеві, що останній визнав у судовому засіданні, податковим агентом ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» нараховувався дохід у щомісячній сумі 6215 грн (листопад-грудень 2017 року) та 6450 грн (січень-березень 2018 року). Указане також підтверджується відомостями з Пенсійного фонду України про застраховану особу позивача за вказаний період (а.с. 17-18). Саме такий розмір заробітної плати позивача визнавався та не оспорювався відповідачем, а також є доведеним належними доказами та приймається до уваги судом. При цьому з зазначених вище додатків 4 ДФ також вбачається, що ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» нарахував та виплатив позивачеві заробітну плату у такому розмірі: за листопад 2017 року 6215 грн; за грудень 2017 року 12430 грн; за перший квартал 2018 року 19350 грн. При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що йому лише нараховувалась, але не виплачувалась заробітна плата у зв`язку з відсутністю фінансування та необхідністю погашення наявної заборгованості зі сплати комунальних послуг, оскільки на підтвердження таких обставин суду не надані належні та допустимі докази. На противагу цьому зазначена вище форма податкового обліку містить відповідні відомості як щодо нарахованих, так і щодо виплачених сум доходу позивача, які вносяться окремо та незалежно. Для прикладу, у березні 2017 року відсутні відповідні відомості про виплату позивачеві суми доходу та сплати суми утриманого з неї податку, а також суми нарахованого єдиного внеску, хоча наявні відомості про нарахування суми доходу у розмірі 6215 грн (а.с. 35). Крім цього, відповідач надав суду видатковий касовий ордер за листопад 2017 року (а.с. 88), в якому проставлений підпис одержувача та з якого вбачається, що позивачу виплачувалась заробітна плата у сумі 5003 грн. Більше того з урахувань положень Закону в частині повноважень голови правління кооперативу саме [PERSON] , займаючи у період з 26.02.2017 до 04.03.2018 посаду голови правління ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль», був зобов`язаний здійснювати контроль щодо нарахування та виплати заробітної плати працівникам та членам правління кооперативу. З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що відповідач довів, а позивач не спростував факт нарахування та виплати [PERSON] заробітної плати за період з 01.11.2017 до 31.03.2018, що підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності, а тому позовні вимоги позивача у частині стягнення заборгованості з заробітної плати є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. При цьому\~ст.\~117\~КЗпП України\~визначає відповідальність\~роботодавця у разі невиплати належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу, у виді виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Разом з тим суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зважаючи на висновок суду про відсутність невиплаченої позивачеві заборгованості з заробітної плати. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України\~адвокат Матус\~Т.А.\~до виходу\~суду до\~нарадчої \~кімнати (з\~урахуванням того,\~що судові\~дебати не\~проводились)\~зробив усну\~заяву про\~подання доказів\~на підтвердження\~розміру судових\~витрат,\~які поніс\~відповідач у\~зв`язку з\~розглядом цієї\~справи,\~протягом п`яти\~днів після\~ухвалення рішення\~суду.\~При цьому\~адвокат Матус\~Т.А.\~не заперечував,\~що у\~поданому відзиві\~на позовну\~заяву відповідач\~не вказував\~орієнтовний розрахунок\~розміру судових\~витрат,\~які відповідач\~очікує понести\~у зв`язку\~з розглядом цієї справи. Так,\~ч.\~1,\~2\~ст.\~134\~ЦПК України\~визначають,\~що разом\~з першою\~заявою по\~суті спору\~кожна сторона\~подає до\~суду попередній\~(орієнтовний)\~розрахунок суми\~судових витрат,\~які вона\~понесла і\~які очікує\~понести в\~зв`язку із\~розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. При вирішенні даного питання суд приймає до уваги те, що у відзиві на позовну заяву відповідач не вказував орієнтовний розрахунок розміру судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи. При цьому розгляд даної справи здійснювався протягом тривалого строку, під час якого проводилось чимало судових засідань, в межах яких відповідач також не був позбавлений можливості подати суду орієнтовний розрахунок сум судових витрат. Однак такі дії відповідачем вчинені не були. Більше того\~після надходження\~справи з\~суду апеляційної\~інстанції розгляд\~справи судом\~першої інстанції\~здійснювався спочатку.\~Проте відповідач\~не скористався\~і такою\~можливістю зазначити\~орієнтовний розрахунок\~розміру судових\~витрат,\~які відповідач\~очікує понести\~у зв`язку\~з розглядом цієї справи, що б давало можливість вирішити питання про розподіл таких витрат. З урахуванням викладеного відповідно до вимог ч. 2 ст. 134 ЦПК України суд доходить висновку про відмову відповідачу ОК «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» у відшкодуванні судових витрат у виді витрат на професійну правову допомогу.

Outcome: dismissed