Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

20.07.2023р. в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до суду її представник адвокат Сікорський М.М. з позовом, в якому просив суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 28.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. і зареєстрований в реєстрі за №10063 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" заборгованості за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №840110 від 01.05.2019 року в розмірі 11780,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим №10063 про звернення стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості в сумі 11780,00 грн. На підставі даного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. згідно постанови від 24.06.2020 року відкрито виконавче провадження №62414490 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" заборгованості за період з 16.12.2019р. по 02.03.2020р. у розмірі 11780,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості в сумі 7000 грн. та з простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 3780 грн., та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат" в сумі 1000,00 грн. Про факт існування заборгованості перед ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" та прийняття постанови приватним виконавцем про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №62414490 про стягнення заборгованості позивачці стало відомо 27.06.2023р. Позивачка вважає, що вищевказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що він вчинений без врахування всіх необхідних документів, передбачених Законом України "Про нотаріат", які підтверджують безспірність вимоги. Крім того, позивачка не отримувала жодних повідомлень про відступлення права вимоги, наявності кредитної заборгованості, порядок стягнення заборгованості, строків погашення та про початок процедури позасудового стягнення ані від ТОВ "Авентус Україна", ані від відповідача позивачці не надходило. Також про вчинення нотаріального напису нотаріусом її не повідомлено, що стало підставою для її звернення до суду. Враховуючи, що сума заборгованості є спірною, тому просила позов задовольнити в повному обсязі. 24 липня 2023 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та роз`яснено сторонам їх процесуальні права при подачі заяв по суті справи, встановлено відповідні строки та призначено підготовче судове засідання. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримали поштою 01.08.2023р. та 02.08.2023р. відповідач та приватний виконавець Клименко Р.В. відповідно, а приватний нотаріус Колейчик В.В. не отримав в зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою. Відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву, третіми особами приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В., приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. будь-яких пояснень до суду подано не було. 19.09.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представником позивачки надано суду заяву про розгляд справи за його відсутності та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не направив свого представника, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Третя сторона, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, на адресу суду жодних клопотань від нього не надходило, про причини неявки суду невідомо, правом на подання пояснень до позову не скористався. Від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. на адресу суду жодних клопотань не надходило, про причини неявки суду невідомо, правом на подання пояснень до позову не скористався. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. З копії виконавчого напису вбачається, що він вчинений 28.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем і зареєстрований за реєстровим №10063, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , місце народження - невідомо, РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце роботи - невідоме, яка є Боржником за кредитним договором №840110 від 01.05.2019 року, укладеним з ТОВ "Авентус Україна", ідентифікаційний код юридичної особи 41078230, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 1 від 12 квітня 2018 є Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА І ГАРАНТІЯ", ідентифікаційний код юридичної особи 38750239, зареєстроване місце знаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, реквізити: IBAN [NUMBER] в АТ "КБ "ГЛОБУС", МФО 380526. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.12.2019 року по 02.03.2020 року. Сума заборгованості складає 11780,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 7000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 3780,00 грн.та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат" в сумі 1000,00 грн. Жодних документів, що надавалися відповідачем приватному нотаріусу для підтвердження безспірності боргу, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, суду відповідачем не надано. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. відкрито виконавче провадження №62414490 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 28.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за реєстровим №10063 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА І ГАРАНТІЯ" заборгованості у розмірі 11780,00 грн. Також, цією ж постановою від 24.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. у виконавчому провадженні №62414490 зобов`язано стягнути з боржника основної винагороди в розмірі 1178 грн. Позивачка заперечує, що у останньої сума заборгованості в розмірі 11780,00 грн. виникла саме перед ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА І ГАРАНТІЯ", оскільки в цей період жодних кредитів вона не брала, а тим паче у ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА І ГАРАНТІЯ". Інформації про правонаступників ТОВ "Авентус Україна", вимог ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА І ГАРАНТІЯ " про сплату боргу та про початок процедури стягнення заборгованості приватним нотаріусом на її адресу не надходило, тому вказану заборгованість у виконавчому написі неможливо вважати безспірною. У відповідності до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. №1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено судом і вбачається з документів поданих відповідачем приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018р. в справі № 310/9293/15-ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА І ГАРАНТІЯ" зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернулася одразу до суду після того як дізналася, що з неї розпочато стягнення заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечила розмір боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Крім того, з тексту самого виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14) залишено без змін. Із вищезазначеного вбачається, що приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису №10063 від 28.04.2020 року застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Також, оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Проте, відповідачем не було надано доказів надсилання такої, а матеріали справи відомостей про отримання позивачкою відповідного повідомлення не містять. За вказаних обставин, неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги стягувача. Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. З наведеного слідує, що суду не надано доказів дотримання нотаріусом одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса, яким є належне повідомлення боржника про заборгованість. Відповідно до положень ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Доказів повідомлення позивача про заміну кредитора в зобов`язанні суду також надано не було, а сама позивачка наголошувала в своїй заяві про те, що її про це відомо не було. Виходячи з наведеного суд вважає, що нотаріусом не дотримано вимог щодо порядку вчинення нотаріального напису, а саме такий напис вчинено на виконання не нотаріально посвідченого кредитного договору, що перед вчиненням виконавчого напису відповідач був зобов`язаний належним чином повідомити позивачку про перехід до відповідача права вимоги за кредитним договором, без надання кредитором доказів про повідомлення боржника як про зміну кредитора, так і про наявність боргу, ненадання кредитором документів бухгалтерського обліку на підтвердження розміру заборгованості нарахованої відповідно до умов договору, тому оспорюваний виконавчий напис, який вчинено на підставі наданих нотаріусу документів та встановлена заборгованість не може вважатися безспірною і такою, що не потребує додаткового доказування, а відтак вчинення виконавчого напису за заявою відповідача не ґрунтується на вимогах закону. Наведені висновки грунтуються на правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладених у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) у подібних правовідносинах. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, що фактично скасовує його чинність з моменту вчинення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачка відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" звільнена від сплати судового збору при подачі позову, тому судовий збір у розмірі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved