Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

[PERSON] 23.05.2023 звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] разом з ним, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 31.08.2018. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з ним та знаходиться на повному його утриманні. З серпня 2018 року відповідачка проживає окремо від них, вихованням та утриманням сина не займається. Звернувшись до органу опіки та піклування з приводу вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини, позивач отримав висновок про доцільність проживання малолітнього сина разом з ним, тому, з метою найкращого врахування інтересів дитини, він звернувся до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Позивач також пояснив, що після розлучення у 2018 році з відповідачкою їх спільний син проживає разом з ним, а спільна донька залишилася проживати разом з матір`ю. На початку війни відповідачка разом з їх донькою виїхала за кордон. Наскільки йому відомо, на даний час вони перебувають в Австрії. Коли вона виїжджала, сина забрати із собою не пропонувала, однак він і сам не має бажання їхати від батька за кордон. За цей період в Україну відповідачка приїжджала лише один раз по власним справам. Зазначив, що визначити місце проживання сина разом з ним бажає з метою інтересів дитини та його захисту від будь-яких негативних ситуацій, пов`язаних з війною в Україні, які можливо потребуватимуть термінового вивезення дитини в безпечне місце. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позов визнала повністю та не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що вона працює начальником служби у справах дітей Олександрівської селищної ради. Питання про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком розглядалося на засіданні комісії із захисту прав дитини Олександрівської селищної ради за заявою позивача. На основі поданих ним документів 16.03.2023 прийняте рішення комісії та 21.03.2023 підготовлено висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини разом з батьком. Під час розгляду було встановлено той факт, що за домовленістю між батьками одна дитина (донька) залишилася проживати разом з матір`ю, інша (син) - з батьком. Між собою вони підтримують добрі відносини, діти мають можливість спілкуватися з обома батьками. Перед прийняттям рішення було перевірено умови проживання дитини, встановлено факт, що дитина проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні, також з ним проведено бесіду. Зазначила, що хлопчик не має бажання щось змінювати, він відвідує за місцем свого проживання навчальний заклад, у нього тут друзі, маму він також любить, але за кордон виїжджати не хоче, бажає залишитися з батьком. З матір`ю дитини перед прийняттям рішення спілкування відбулося у телефонному режимі, оскільки вона перебуває за кордоном. В ході розмови вона зазначила, що це їх спільнє з батьком дітей волевиявлення і на електронну пошту селищної ради надіслала відповідну заяву. Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частинами 6, 8 статті 7 СК України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При цьому, згідно з ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч.2 ст.161 СК України). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з положеннями ст.9 вказаної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При цьому, поняття розлучення слід тлумачити з огляду на право одного з батьків на спілкування з дитиною та обов`язок другого батька надати можливість для такого спілкування. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (ч.8 ст.7 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства). Відповідно до ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст.142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 у справі «М.С. проти України», заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що сторони з 24.05.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний згідно з рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.08.2018. Від стосунків до державної реєстрації шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а від подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] (виданого 19.05.2022 повторно) та серії [NUMBER] відповідно. Позивач разом із сином зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка, в свою чергу, має реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Разом з донькою проживає окремо від позивача та їх спільного сина з 2018 року, на початку війни з донькою виїхала за кордон, де перебувають і на теперішній час. Позивач 07.03.2023 звернувся до голови Олександрівської селищної ради із заявою щодо вирішення питання про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] разом з ним. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради від 21.03.2023, який наданий з урахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини цієї ж селищної ради від 16.03.2023 (протокол №2), вирішено за доцільне та таке, що відповідає інтересам дитини, визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Вказаний висновок органу опіки та піклування складений на підставі наступного. Характеристики старости с.Бірки від 07.03.2023, згідно з якою батько дитини має вищу освіту, офіційно тимчасово не працює, але має підробітки, спокійний, впевнений в собі, активно займається вихованням сина [PERSON] , зацікавлений успіхами сина в навчальній діяльності та його взаємовідносинами з однолітками, регулярно відвідує батьківські збори, допомагає йому із заняттями, виконує функцію моральної підтримки. Тактичний, терплячий, вміє знаходити компромісні рішення, вчить цьому сина, знаходить з ним спільну мову, приходять до єдиної думки, не допускають суперечок. Син завжди охайний, неконфліктний, спокійний, батько є авторитетом для нього, стосунки між ними доброзичливі, панує взаємне розуміння і любов. Згідно з письмовими поясненнями односельців [PERSON] надавав їм послуги по ремонту побутової техніки, автомобілю, будівельні роботи та отримував за це кошти. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 14.03.2023 [PERSON] проживає по [ADDRESS] . Квартира розташована на 1 поверсі 1-поверхового будинку, складається з 3 кімнат, кухні, веранди, коридору, ванної кімнати та кладової. Опалення газове, водопостачання та водовідведення наявне індивідуальне. В квартирі чисто, тепло, затишно. Всі кімнати умебльовані необхідними меблями, наявна побутова техніка. Для дитини відведена окрема кімната, для виховання та розвитку дитини створені всі умови. Дитина в достатній кількості забезпечена одягом, взуттям, канцелярським приладдям. В ході обстеження комісією встановлено, що дитина дійсно проживає разом з батьком і знаходиться на повному його утримані, мати проживає за межами України. Згідно з характеристикою на малолітнього [PERSON] , який є учнем 5-А класу КЗ «Олександрівський ліцей №2», він зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний та уважний. Володіє учбовим матеріалом на високому рівні. Навчається в повну міру своїх сил, виявляє велику зацікавленість до навчання. Має добру зорову та слухову пам`ять. Швидко та добре запам`ятовує учбовий матеріал, є здібності до вивчення української мови та літератури, англійської мови, математики, історії. На уроках завжди уважний, активний, виконує домашні завдання, допомагає товаришам. Має добрий загальний розвиток, до виконання громадських доручень ставиться відповідально. Активний та товариський, завжди готовий прийти на допомогу. Тато та рідні приділяють належну увагу вихованню сина та онука, завжди цікавляться успіхами та поведінкою [PERSON] в школі. У зв`язку з тим, що мати дитини перебуває за кордоном, на засідання комісії з питань захисту прав дитини вона подала письмову заяву, в якій підтвердила факт того, що малолітній син [PERSON] проживає з батьком та повністю знаходиться на його утриманні, донька [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні. Стосовно місця проживання спільних дітей вони дійшли згоди за усною домовленістю, враховуючи в першу чергу бажання та інтереси дітей. Станом на час подання цієї заяви мати дитини разом з донькою проживають в іншій країні, не заперечує, щоб малолітній син проживав разом з батьком, який належно виконує батьківські обов`язки, дитина забезпечена всім необхідним та ні в чому не має потреби. В постанові Верховного Суду від 14.09.2022 у справі №466/1017/20 зроблено висновок, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першорядно повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. Норми міжнародного права та національне законодавство не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] після розлучення батьків постійно проживає разом з батьком, який опікується ним, приділяє увагу питанню здоров`я, його розвитку та вихованню. Умови проживання та навчання сина під час проживання з батьком є належними та комфортними для його віку. Позивач має належні житлові, побутові та матеріальні умови, характеризується позитивно. Мати дитини разом з донькою проживає окремо, з лютого 2022 року перебуває за кордоном. Як під час розгляду питання органом опіки та піклування, так і під час розгляду цієї справи в суді відповідачка не заперечувала проти того, щоб малолітній син проживав разом з батьком. Обставин, які б вказували на неможливість подальшого проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком, судом не встановлено. Орган опіки та піклування, перевіривши, в тому числі,\~умови проживання дитини, вважав за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком, про що надав відповідний висновок, який суд вважає обґрунтованим, таким, що узгоджується з іншими доказами в справі та відповідає інтересам дитини. Належних та допустимих доказів на спростування цих обставин суду не надано, тому суд дійшов до переконання, що саме батько дитини створить для дитини належні умови для його морального, духовного та фізичного розвитку, адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти шлюб, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. Враховуючи інтереси малолітнього [PERSON] , права на гармонійний розвиток та належне виховання, тривалість проживання малолітньої дитини разом з батьком, його прихильність до нього, забезпечення сталості соціальних зв`язків з батьком, добросовісне виконання останнім батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання, розвитку та навчання, а також відсутність обставин, які можуть негативно впливати на виховання дитини та її розвиток, враховуючи висновок органу опіки та піклування, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в його інтересах, враховуючи, що мати дитини на даний час перебуває за межами України, тому суд дійшов висновку, що в найкращих інтересах дитини є проживання разом з батьком, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що у разі, якщо дитина буде проживати разом з батьком, батьківські права відповідачки не будуть порушені та вона не буде позбавлена можливості здійснювати свої батьківські права та виконувати обов`язки щодо дитини в повному обсязі. Крім того, кожний з батьків не позбавлений права піднімати в майбутньому питання щодо зміни місця проживання дитини з урахуванням обставин, що матимуть істотне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений ним при поданні даного позову.

Outcome: approved