Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білий дім» про зобов`язання відновити становище, яке існувало до порушення права власності, та просить захистити його право власності шляхом зобов`язання відповідача відновити становище, яке існувало до порушення права власності, а саме: встановити напрямні металеві стовпчики згідно доданої до заяви схеми. В обгрунтування позову зазначає, що у дворі будинку [ADDRESS] на заасфальтованому майданчику під вікнами квартири позивача існує стихійна нічна стоянка автомобілів мешканців цього будинку. На місця зруйнованої відповідачем зеленої зони під вікнами квартири позивача позивачем були встановлені напрямні металеві стовпчики вздовж зовнішнього краю проїзної частини прибудинкової дороги та створення фізичних перешкод по недопущенню стоянки і руху автомобілів безпосередньо під вікнами квартири. Для цього позивачем було придбано на металобазі квадратну металеву трубу 100 х 100 х 4 мм, l = 9 м, власноручно виготовлено сім напрямних металевих стовпчиків та встановлено згідно схеми, доданої до цієї заяви. Відповідачем напрямні металеві стовпчики було перерізано майже навпіл, а позивачу вручено протокол позачергових зборів правління ОСББ «Білий дім», у якому зазначено про те, що ці стовпчики встановлені незаконно і їх необхідно демонтувати. Однак, як вказує позивач, стовпчики були не демонтовані, а зрізані, тобто, майно було пошкоджено. На думку позивача, такими діями відповідача було порушено публічний порядок, а наслідком нікчемного правочину було порушення конституційного права власності, пошкодження майна та незаконне заволодіння ним. Відповідач з приводу законності чи не законності встановлення напрямних металевих стовпчиків мав би звернутися до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища, а не вирішувати питання демонтажу самостійно, не маючи фахівців у галузі благоустрою. Від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, за яким відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає про те, що позивач не надав підтверджуючих документів про право власності на землю, тоді як дана ділянка (прибудинкова територія) обліковується за ОСББ «Білий Дім» (кадастровий номер 8000000000:79:368:021). На місці замальованих позивачем на схемі стовпчиків відповідач давно встановив декоративні вази для квітів під вікнами, як і перед іншими під`їздами. Згідно Правил благоустрою для проведення робіт з установлення стовпчиків посеред двору позивач повинен був відкрити у відділі благоустрою ордер для проведення цих робіт, отримати згоду мешканців будинку. Що стосується законності зрізки металевих стовпчиків, то згідно Закону про ОСББ рішення про розпорядження спільним майном приймається загальними зборами об`єднання і правління є виконавцем цим рішення. Відповідач не приймав рішення про розриття асфальту і установки стовпчиків. Документ, який позивач надав про паркування авто під його вікнами, датований 2002 роком. Для демонтажу стовпчиків, як зазначає відповідач, довелося викликати поліцію, так як позивач та його цивільна дружина кидалися битися до працівників та членів правління. Позивачу було запропоновано забрати свої стовпчики по акту під розпис, але він відмовився. Пропозиція залишилася на півроку, потім стовпчики були здані в металобрухт. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.05.2022р. відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , постановлено розглядати її в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 15.03.2023р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Згідно Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. За статтею 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка кадастровий номер 8000000000:79:368:0021 у [ADDRESS] має цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території. Сторонами не заперечується факт встановлення позивачем на території будинку [ADDRESS] під вікнами квартири №52 металевих стовпчиків та демонтаж їх відповідачем. Матеріали справи свідчать, що демонтаж стовпчиків відбувся на підставі рішення правління ОСББ «Білий дім» №5 від 24.06.2020р. Так з протоколу позачергового засідання правління ОСББ «Білий дім» №5 від 24.06.2020р. вбачається, що на порядок денний засідання правління ОСББ було винесене питання щодо незаконного встановлення квартиронаймачем [PERSON] металічних стовпчиків під вікнами 3 парадного біля входу в підвал, а також псування асфальтного покриття. За результатами засідання було прийнято рішення, в тому числі, демонтувати стовпчики. За таких обставин, демонтаж стовпчиків відбувся згідно рішення правління відповідача, яке є чинним, у встановленому законом порядку не скасованим, не визнаним неправомірним та незаконним Додатково суд відмічає, що позивачем не додано до матеріалів позову документів, які б надавали йому право встановлювати на прибудинковій території будинку [ADDRESS] металеві стовпчики. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суда відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відтак, з огляду на встановлені судом обставини, а також наявні в матеріалах докази, враховуючи норми закону, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, з огляду на що слід відмовити в задоволенні позову. Судовий збір згідно ст. 141 ЦПК України залишається за відповідачем.

Outcome: dismissed