Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Орган опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області в інтересах дитини: [PERSON] , [INFO] , 01 травня 2023 року звернувся з позовом до [PERSON] , за участю третіх осіб: [PERSON] , Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] (а/з № 553 від 17 вересня 2013 року, вчинений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області) відмітки про позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] . Підставою цьому зазначав те, що відповідачка є матір`ю малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2020, справа № 505/2463/20, малолітнього [PERSON] було відібрано від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав та стягнуто аліменти на його утримання. Відомості про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно рішення виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та встановлено опіку. Опікунські обов`язки покладені на [PERSON] , яка весь час займається вихованням та доглядом за малолітнім [PERSON] . З часу винесення рішення суду про відібрання дитини від матері, [PERSON] жодного разу не навідувала свого сина, не цікавилась його життям, здоров`ям, матеріальним забезпеченням та успіхами, та ні письмових заяв, ні усних звернень відповідачки про повернення сина не надходило. Аліментів на утримання сина також не сплачує. Тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітнього сина, стягнути аліменти на його утримання та внести зміни в актовий запис про народження дитини, а саме відмітки про позбавлення батьківських прав матері, [PERSON] , [INFO] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, надали заяву в якій просили про розгляд справи за відсутності представника, на позовних вимогах наполягали. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про судове засідання була повідомлена належним чином про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомила, відзиву або заяв про розгляд справи у її відсутність не надавала. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала. Представник Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився. Надали заяву, згідно якої просили розглянути справу за відсутності представника. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-Х11 від 27.02.1991, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Котовськ Одеської області, є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 вересня 2013 року виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 553. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2020, справа № 505/2463/20, малолітнього [PERSON] , [INFO] , було відібрано від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав; стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь особи чи закладу, на утриманні яких буде перебувати [PERSON] , [INFO] , аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2020 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Відповідно до наказу Служби у справах дітей Подільської міської ради № 49 від 26.11.2020, малолітнього [PERSON] , [INFO] , взято на обліку дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування та внесено дані про дитину до книги обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області за № 273 від 26.11.2020 малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та встановлено опікуна, його дідуся [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області за № 393 від 07.12.2022 припинено опіку над малолітнім [PERSON] було припинено опіку, а рішенням виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області за № 439 від 29.12.2022, над малолітнім [PERSON] , [INFO] , призначено опікуна [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про неотримання аліментів Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за № 9431/21.21-346 від 11.04.2023, аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у період з 09.09.2020 по 31.03.2023 через відділ ДВС боржником не сплачувались та документи, що підтверджують сплату аліментів не надавались. Відповідно до висновку Органу опіки і піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області № 3041 від 04.10.2023, відповідачку [PERSON] , [INFO] доцільно позбавити батьківських прав стосовно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 156 СК України). Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідачки [PERSON] , по відношенню до малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що виразилась у нехтуванні обов`язками матері по забезпеченню дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання, а також спілкування з дитиною в необхідному обсязі. Враховуючи, що матеріалами справи доведено невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, оскільки вона фактично самоусунулася від виховання сина, не створює належних умов для утримання дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а також враховуючи характер її поведінки, відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд вважає, що вона повинна бути позбавлена батьківських прав. Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків стосовно дитини судом не встановлено. При таких обставинах, з метою захисту інтересів дитини, та з урахуванням всіх обставин справи та наявних у справі доказів, суд вважає за можливе позбавити відповідачку батьківських прав стосовно її доньки та направити копію цього рішення органу ДРАЦС для внесення відповідних відміток до актових записів про позбавлення матері батьківських прав. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України на відповідача належить покласти судові витрати в справі у вигляді судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved