Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

КП «Васильківтепломережа» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, що утворилася станом на 01.04.2023 року в сумі 37\~331,44 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] . Квартира обладнана централізованою системою опалення. Позивач надає відповідачам послуги з централізованого опалення. Однак, відповідачі оплату за опалення проводить не регулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.04.2023 року утворився борг, який становить 37\~331,44 грн. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні (а.с. 19). 07.09.2023 року до суду від представника [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що проаналізувавши зміст позовної заяви та позовні вимоги щодо їх узгодженості із наданими до суду доказами позивачем, погодитися із позовом не можна виходячи з наступного.Позивач у позові вказує на те, що відповідачі є власниками та проживають в квартирі [ADDRESS] . Вказана адреса так само зазначена позивачем і у реквізитах сторін. Однак, [PERSON] , не володіє і не проживає у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Згідно із довідкою відділу з питань реєстрації місця проживання Васильківської міської ради №2497 від 17.05.2023 року (арк.спр.17), [PERSON] 1976 р.н. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 27.03.1993 року і по теперішній час.Будь-яких доказів того, що відповідач має відношення до квартири на [ADDRESS] , матеріали справи не містять. Позивач у позові вказує на те, що ним надається послуга з постачання теплової енергії. Постачання теплової енергії регулюється спеціальними нормами права, зокрема Законом України «Про теплопостачання. Однак, позивач на норми Закону взагалі не посилається у своєму позові. Відповідно до вимог ст.23 Закону, господарська діяльність з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії підлягає ліцензуванню в порядку, встановленому законом. Однак, у позові не наводяться ні відомості про наявність у позивача відповідної ліцензії на право постачання теплової енергії, а також не надаються відповідні докази наявності у позивача відповідної ліцензії. Позивач у позові вказує на те, що: «За вказаною адресою відкрито особовий рахунок Мв2524-7. ... Розрахунок заборгованості надано в довідці по особовому рахунку боржників». Зі змісту даного додатку до позову вбачається, що даний особовий рахунок № [NUMBER] відкрито за адресою: Декабристів 48 кв.42. Однак, зі змісту позову, позивач стверджує, що даний особовий рахунок відкрито саме за іншою адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим даний додаток суперечить підставам позову і не доводить обставини, викладені у ньому. Крім цього, у наданому до суду додатку до позову (п.6) «Довідка по особовому рахунку боржників.» відсутній взагалі будь-який розрахунок заборгованості. Ні зміст позовної заяви, ні Довідка по особовому рахунку боржника не містить обґрунтованого математичного розрахунку заявлених до стягнення сум із зазначенням: площі, обсягу наданої послуги з теплопостачання, тарифів, строку (періоду), формул розрахунку і арифметичних дій щодо кожної суми; пояснення використаних у розрахунках цифр з посиланням на відповідні докази чи інші розрахунки, які грунтуються на доказах, що надало б суду можливість надати правовий аналіз та перевірити правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості. Відсутність як у позові так і додатках до нього відповідного розрахунку заборгованості суттєво обмежує відповідача права на захист і позбавляє можливості не лише перевірити правильність таких нарахувань, а й надати до суду відповідний контррозрахунок. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, при відсутності відповідного розрахунку нарахованих позивачем сум, суд позбавлений можливості перевірити правильність проведених нарахувань, оскільки в такому випадку суд може лише припускати, що позивачем правильно проведено ті чи інші розрахунки. Позивач у позові посилається на те, що між сторонами укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. Надана позивачем Довідка по особовому рахунку боржника не міститься в собі жодних відомостей передбачених п.33 Правил 830, що також унеможливлює здійснення перевірки правомірності проведених нарахувань позивачем в рамках даного судового провадження. Оскільки, позивачем не надаються до суду жодні рішення органів місцевого самоврядування про початок та закінчення опалювального періоду, то неможливо перевірити обгрунтованість нарахованих ним сум, а особливо беручи до уваги ту обставину, що згідно Довідки по особовому рахунку боржника, очевидно вбачається бажання позивача стягнути з відповідача нараховані ним суми без урахування вимог щодо початку та закінчення опалювального періоду. Відповідно до п.33 Правил 830, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складається з плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання. Така Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена Наказом Мінрегіонбуду №315 від 22.11.2018 року в редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України №358 від28.12.2021 року. Про необхідність застосування Методики також наведено і у п.11 відповідного типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021 року. Однак, ні зміст позовної заяви, ні будь-який з його додатків не містить в собі відомостей про застосування позивачем даної Методики з посиланням на відповідні формули та вимоги щодо здійснених нарахувань, що також унеможливлює здійснення перевірки правомірності проведених нарахувань позивачем в рамках даного судового провадження. Так, жодна із наданих позивачем копій документів до позовної заяви не відповідають вищезазначеним нормам. На копіях наданих позивачем документів відсутня відмітка «згідно із оригіналом». Відсутня назва посади, ініціали, прізвище, відсутній проставлений особистий підпис особи ким засвідчено копію та дата засвідчення копії. У зв`язку із чим, додані позивачем до позовної заяви копії документів є недопустимими доказами, суд не може на їх підставі обгрунтовувати своє рішення і посилатися на них. Особливу увагу слід приділити застосуванню відповідних строків у даній справі. Відповідно до вимог ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України, за заявою сторони у справі застосовується позовна давність. Загальний строк позовної давності становить три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так, у Довідці по особовому рахунку боржника, позивачем наводяться нарахування за період починаючи з травня 2018 року, що очевидно взагалі перевищує строк позовної давності у три роки і не підлягає до задоволення незалежно від правового обгрунтування позову та доведення вимог позивачем щодо наявності/відсутності укладеного між сторонами відповідного договору, належності/неналежності доказів, належності/неналежності наведених позивачем розрахунків заборгованості тощо. Позовна заява позивача зареєстрована 16.05.2023 року, відповідно будь-які нарахування позивачем здійснені до 16.05.2020 року не підлягають до задоволення незалежно від обгрунтованості позову. Відповідач заявляє, що даний відзив на позов одночасно є заявою про застосування строків позовної давності. Обґрунтування позову та нарахування сум за послуги теплопостачання, які наведено у Довідці по особовому рахунку боржника не відповідають один одному в т.ч. і не лише щодо розрахунків, а й щодо строків такого нарахування. Так, позивач у позові, в якості правової підстави для здійснення нарахувань за наданні послуги з теплопостачання посилається на Правила 830. Дані Правила 830, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 року. Дана постанова була прийнята в 2019 році та набула чинності 04.09.2019 року. До цього часу, позивачем не надавалися і не могло бути надано такий вид послуг як: «послуги з теплопостачання». Однак, у Довідці по особовому рахунку боржника, позивачем здійснено нарахування за період з травня 2018 року. В силу вимог ч. 1 ст.58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, дана постанова, до нарахувань здійснених позивачем до вересня 2019 року, взагалі застосовуватися не може, оскільки до вересня 2009 року не існувало відповідних Правил і не могло бути надано позивачем відповідної «послуги з теплопостачання». Інших обгрунтувань з посилання на відповідні норми права, які діяли та наділяли позивача правом здійснювати відповідні нарахування в період до 04.09.2019 року, в позовній заяві позивач не наводить. У позовній заяві, в якості обгрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що між сторонами 05.11.2021 року укладено індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором, який відповідає типовому договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021 року і опубліковано позивачем на своєму офіційному веб-сайті 05.10.2021 року. Одночасно із цим, у Довідці по особовому рахунку боржника, позивачем здійснено нарахування за період з травня 2018 року. Позивачем жодним чином не наводиться жодного обгрунтування підстав здійснення такого нарахування з травня 2018 року при тому, що договір набув чинності 05.11.2021 року. Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021 року не передбачає і не містить в собі умов та обов`язків споживача послуг теплової енергії нести будь-які зобов`язання за будь-які нарахування чи зобов`язання, які виникли до набуття чинності відповідного договору. Відповідно, якщо позивачем не наводяться і відсутні у позові відповідні обгрунтування та докази наявності у відповідача договірних зобов`язань до 05.11.2021 року, позовні вимоги позивача в цій частині також не можуть бути задоволені в силу їх необґрунтованості. Просив в задоволенні позову відмовити (а.с. 30-35). 18.09.2023 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої остання зазначає, що в провадженні Васильківського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом Комунального підприємства «Васильківтепломережа» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, що утворилась станом на 01.04.2023 року в сумі 37331,44 грн. Щодо зазначення адреси місця проживання в тексті позовної заяви, зазначає, що відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що наданий до матеріалів справи відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Матеріали справи також містять довідку по особовому рахунку № [NUMBER] , який відкритий за адресою [ADDRESS] на [PERSON] про стан заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.Таким чином, під час підготовки тексту позовної заяви допущена описка, а саме, зазначено назву вулиці « [PERSON] » замість вірної « [PERSON] ». Виправлення даної описки не змінює підстав та предмету позову та не спростовує позовних вимог Позивача до відповідача.Враховуючи викладене Позивач просить врахувати вказані пояснення та вважати правильною в тексті позову назву вулиці «Декабристів». Щодо ліцензій на провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії то у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуги з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Відповідно до копії Статуту, що наданий до позовної заяви, основною метою діяльності позивача, як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам відомчого і комунального житла та іншим. 19 травня 2017 року набрала чинності Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 308 від 22.03.2017 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання». У зв`язку з набранням чинності нових ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання, 05.09.2017 року Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації № 482 видано ліцензії Позивачу на провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії (копію додаємо). Розпорядження розміщено на офіційному сайті КОДА koda.gov.ua/wp-content/uploads/2021/12/482_2017. Щодо розрахунку заборгованості по особовому рахунку відповідача, зазначають, що нарахування за надані послуги по особовому рахунку відповідачів проводяться відповідно до опалювальної площі квартири та тарифів, затверджених Рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради № 399 від 18.10.2017 року; рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради № 536 від 20.12.2018 року. Плата за абонентське обслуговування формується відповідно до Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про метрологію та метрологічну діяльність», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговування внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг». З 11 грудня 2021 року споживачам КП «Васильківтепломережа» встановлено щомісячну плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальної послуги з постачання теплової енергії у разі наявності у будівлі споживача вузла комерційного обліку теплової енергії - 33,74 грн. з ПДВ. Щодо надання послуги в опалювальний період, зазначили, що відповідно до розпорядження № 213 від 12.10.2020 року виконавчого комітету Васильківської міської ради «Про початок опалювального періоду 2020/2021 року в м. Василькові Київської області», Акту, складеного працівниками КП «Васильківтепломережа» за участю представників управляючої компанії ТОВ «Міський житловий центр», опалення в житловому будинку [ADDRESS] включено 28.10.2020 року. Відповідно до розпорядження №89 від 02.04.2021року виконавчого комітету Васильківської міської ради «Про закінчення опалювального періоду 2020/2021 року в м. Василькові», Акту, складеного працівниками КП «Васильківтепломережа» за участю представників управляючої компанії ТОВ «Міський житловий центр» опалення в житловому будинку [ADDRESS] відключено 05.04.2021 року. Відповідно до розпорядження № 230 від 19.10.2021 року виконавчого комітету Васильківської міської ради «Про початок опалювального періоду 2021/2022 року на території Васильківської міської територіальної громади», Акту, складеного працівниками КП «Васильківтепломережа» за участю представників управляючої компанії ТОВ «Міський житловий центр», опалення в житловому будинку [ADDRESS] включено 29.10.2021 року. Відповідно до розпорядження № 47 від 25.03.2022 року на території Васильківської міської територіальної громади», Акту, складеного працівниками КП «Васильківтепломережа» за участю представників управляючої компанії ТОВ «Міський житловий центр» опалення в житловому будинку [ADDRESS] відключено 28.03.2022 року. Відповідно до розпорядження № 315 від 18.10.2022 року виконавчого комітету Васильківської міської ради «Про початок опалювального сезону 2022/2023 року на території Васильківської міської територіальної громади» Акту, \~ \~ \~ \~складеного працівниками КП «Васильківтепломережа» за участю представників управляючої компанії ТОВ «Міський житловий центр», опалення в житловому будинку [ADDRESS] включено 03.11.2022 року. Відповідно до розпорядження № 92 від 27.03.2023 року виконавчого комітету Васильківської міської ради «Про закінчення опалювального періоду 2022/2023 року на території Васильківської міської територіальної \~ \~ \~ \~громади» Акту, складеного працівниками КП «Васильківтепломережа» за участю представників управляючої компанії ТОВ «Міський житловий» центр» опалення в житловому будинку [ADDRESS] відключено 31.03.2023 року. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, то відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку споживача, станом на 01.10.2020 року заборгованість за надані послуги складає 21226,38 грн., яка фактично сплачена відповідачами двома сумами 13000,00 грн. - в жовтні 2020 року та 9262,00 грн. в грудні 2020 року. Таким чином, фактично, сума заборгованості споживача виникли з листопада 2020 року (недоплата за листопад 2020 року - 1000,01 грн.). З позовною заявою Позивач звернувся до суду16.05.2023 року, тобто в межах строку позовної давності. Щодо заборгованості, яка виникла до моменту укладення індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічними договором приєднання 05.11.2021 року.Відповідно до вимог п. 37 «Правил надання послуг з постачання теплової енергії», що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року, Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Вважає, що відзив відповідача не містить аргументів та доказів, що спростовують позовні вимоги, доказів оплати за надані послуги станом на подання вказаної відповіді на відзив відповідач суду не надав. Враховуючи викладене просила задовольнити позовні вимоги (а.с. 38-71). 02.10.2023 року до суду від представника [PERSON] [PERSON] надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якогопроаналізувавши відповідь на відзив в сукупності зі змістом позовної заяви та їх узгодженості із наданими до суду доказами, погодитися із відзивом на позов та позовом не можна виходячи з наступного. У відзиві на позов відповідач-1 посилався на норми ст.78 в сукупності із дією ч.5 ст.95 ЦПК України, відповідно до яких суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Пунктом 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (вимоги до оформлення документів - ДСТУ 4163-2003, що діє від 1 вересня 2003 роки) чітко прописується, що при засвідченні копії документа повинна бути вказана відмітка «Згідно з оригіналом», назва посади, ініціали, прізвище, проставлений особистий підпис особи, ким засвідчено копію, дата засвідчення копії. Завірення копії будь-яким іншим чином, не у відповідності із зазначеним ДСТУ 4163-2003, тягне за собою визнання доказів, що містяться в ньому, недопустимими. Така правова позиція підтверджується постановою від 11 липня 2018 року Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у с праві N 904/8549/17 згідно із висновків якої вбачається, що неправильне завірення копій документів тягне за собою їх недопустимість. Відповідно відомості, наявні в документі, які можуть містити в собі докази, досліджуватися не можуть, так як порушений процесуальний порядок Як наслідок, спір, який вирішено на підставі недопустимих доказів, є порушенням процесуального права. Однак, на зазначене заперечення відповідача, позивач увагу не звернув та жодним чином порушення вимог ч.5 ст.95 ЦПК України, не усунув. Так, жодна із наданих позивачем копій документів як до позовної заяви, так і до відповіді на відзив не відповідають вищезазначеним нормам. На копіях наданих позивачем документів відсутня відмітка «згідно із оригіналом». Відсутня назва посади, ініціали, прізвище, відсутній проставлений особистий підпис особи ким засвідчено копію та дата засвідчення копії. У зв`язку із чим, додані позивачем до позовної заяви копії документів є недопустимими доказами, суд не може на їх підставі обгрунтовувати своє рішення і посилатися на них. У зв`язку із чим, позов, який не підтверджений належними та допустимими доказами не може бути задоволений. Зокрема, додатком до відповіді на відзив, позивачем надано Детальний розрахунок нарахувань по особовому рахунку № [NUMBER] . В даному розрахунку, в якості складових частин розрахунку, міститься посилання на Акти. Оскільки, жоден з наданих позивачем «Актів» не відповідають вимогам ч. 5 ст.95 ЦПК України, а отже є недопустимими доказами. Відповідно, якщо Детальний розрахунок здійснено на підставі недопустимих доказів, то й сам Детальний розрахунок не може бути належним доказом, а відомості, які в ньому містяться не можуть підтверджувати позовні вимоги, а отже, позов є необгрунтованим. Додатком до відзиву на позов позивачем було додано «Перелік сум за період по особовому рахунку: [NUMBER] ».Згідно із Переліком, позивач наводить здійснення ним нарахувань з жовтня 2020 року за «Опалення».Одночасно із цим, зі змісту позовної заяви, в якості підстави позову, позивач посилається на своє право здійснювати нарахування з «постачання теплової енергії», і посилається при цьому на постанову Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 року «Про затвердження Правилнадання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» (надалі - Правила 830). Однак, відповідно до п.5 Правил 830 виконавець забезпечує безпечне постачання теплоносія відповідно до цих Правил та умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Тобто, предметом договору між позивачем та відповідачем може бути саме - «постачання теплової енергії», а не «опалення», як про це зазначає позивач у Переліку. Наданий позивачем Перелік не міститься в собі відомостей передбачених п.33 Правил 830, тобто відсутні відомості про нарахування за послугу з теплопостачання і плати за абонентське обслуговування. В розумінні вимог Правил 830 та ст.1 Закону України «Про теплопостачання» позивач, як виконавець має забезпечувати безпечне постачання теплоносія відповідно до цих Правил та умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Тобто, позивач має здійснювати постачання теплової енергії і отримувати за це плату. Ні Правила 830, ні Закон України «Про теплопостачання» не містить в собі правового терміну - опалення як послугу. Крім цього, Перелік не відображає правильність розрахунків. Так, при нарахуванні всього - 39634,06 грн., зазначено оплачено - 23529,00 грн. Відповідно, різниця сум має становити - 16105,00 грн., а не 37331,44 грн., як про це зазначає позивач. Наявність боргу у відповідача перед позивачем станом на жовтень 2020 року в розмірі 21226,38 грн. не підтверджена належними та допустимими доказами, а отже є необгрунтована. У відзиві на позов відповідч-1 в т.ч. викладав заперечення щодо періоду здійснення нарахувань до моменту укладення публічного договору. У відповіді на відзив, позивачем даній обставині не було приділено увагу і не надано відповідних обгрунтувань та заперечень. Так, позивач посилається на те, що між сторонами 05.11.2021 року укладено індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором, який відповідає типовому договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021 року і опубліковано позивачем на своєму офіційному веб-сайті 05.10.2021 року.Одночасно із цим, у Переліку, позивачем здійснено нарахування за період з жовтня 2020 року. Позивачем жодним чином не наводиться жодного обґрунтування підстав здійснення такого нарахування з жовтня 2020 року при тому, що договір набув чинності05.11.2021 \~ \~ \~ \~року.Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021 року не передбачає і не містить в собі умов та обов`язків споживача послуг теплової енергії нести відповідальність за будь-які нарахування чи зобов`язання, які виникли до набуття чинності відповідного договору. Відповідно, за відсутності договірних зобов`язань ні за «опалення», ні за «послуги теплопостачання» до 05.11.2021 року, позовні вимоги позивача в цій частині також не можуть бути задоволені в силу їх повної необґрунтованості (а.с. 78-81). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву, в якій вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити, вважає аргументи відповідача не спростовують позовних вимог, зауваження щодо невірності розрахунків, які наведені в п.4 Заперечення є арифметично непривільними. Фактично, заборгованість, що зафіксована по особовому рахунку відповідачів станом на 01.10.2020 року в розмірі 21\~226, 38 грн. сплачена в повному обсязі. Заборгованість почала виникати з листопада 2020 року та станом на 01.04.2023 року становить 37\~331,44 грн та не сплачена до цього часу (а.с. 82). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2023 року задоволено заяву представника позивача та виправлено описку в ухвалі суду від 01.06.2023 року, а саме замість помилково вказаної вулиці «Сагайдачного», виправлено на правильну «Декабристів». \~ \~ \~ \~ \~ \~Інших клопотань від жодної із сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив відповідача, відповідь на відзив представника позивача, заперечення на відповідь на відзив представника відповідача, заяву представника позивача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно до статуту КП «Васильківтепломережа» останнє здійснює послуги по постачанню теплової енергії, централізованого опалення, постачання гарячої води (підігрів води) та інших послуг споживачам. Відповідно до п.3.1, 3.2 Статуту КП «Васильківтепломережа», основною метою діяльності підприємства, як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення і гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам, відомчого і комунального житла та іншим. Підприємство створено з метою організації ринку житлово-комунальних послуг міста Василькова. [PERSON] , [PERSON] , в рівних долях є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7). [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого опалення квартири, яку надає КП «Васильківтепломережа» (а.с. 17-18). Нарахування за надані послуги по особовому рахунку відповідача проводяться відповідно до опалювальної площі квартири та тарифів, затверджених Рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради № 399 від 18.10.2017 року; рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради № 536 від 20.12.2018 року (а.с.45). Згідно переліку сум за період з жовтня 2020 року по 01.04.2023 року по особовому рахунку: № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість становить 37\~331,44 грн. (а.с. 11-12). Відповідно до розпорядження № 213 від 12.10.2020 року виконавчого комітету Васильківської міської ради «Про початок опалювального періоду 2020/2021 року в м. Василькові Київської області», Акту, складеного працівниками КП «Васильківтепломережа» за участю представників управляючої компанії ТОВ «Міський житловий центр», опалення в житловому будинку [ADDRESS] включено 28.10.2020 року. Згідно до розпорядження №89 від 02.04.2021 року виконавчого комітету Васильківської міської ради «Про закінчення опалювального періоду 2020/2021 року в м. Василькові», Акту, складеного працівниками КП «Васильківтепломережа» за участю представників управляючої компанії ТОВ «Міський житловий центр» опалення в житловому будинку [ADDRESS] відключено 05.04.2021 року. Відповідно до розпорядження № 230 від 19.10.2021 року виконавчого комітету Васильківської міської ради «Про початок опалювального періоду 2021/2022 року на території Васильківської міської територіальної громади», Акту, складеного працівниками КП «Васильківтепломережа» за участю представників управляючої компанії ТОВ «Міський житловий центр», опалення в житловому будинку [ADDRESS] включено 29.10.2021 року. Згідно до розпорядження № 47 від 25.03.2022 року на території Васильківської міської територіальної громади», Акту, складеного працівниками КП «Васильківтепломережа» за участю представників управляючої компанії ТОВ «Міський житловий центр» опалення в житловому будинку [ADDRESS] відключено 28.03.2022 року. Відповідно до розпорядження № 315 від 18.10.2022 року виконавчого комітету Васильківської міської ради «Про початок опалювального сезону 2022/2023 року на території Васильківської міської територіальної громади» Акту, \~ \~ \~ \~складеного працівниками КП «Васильківтепломережа» за участю представників управляючої компанії ТОВ «Міський житловий центр», опалення в житловому будинку [ADDRESS] включено 03.11.2022 року. Відповідно до розпорядження № 92 від 27.03.2023 року виконавчого комітету Васильківської міської ради «Про закінчення опалювального періоду 2022/2023 року на території Васильківської міської територіальної \~ \~ \~ \~громади» Акту, складеного \~ \~ \~ \~працівниками КП «Васильківтепломережа» за участю представників управляючої компанії ТОВ «Міський житловий» центр» опалення в житловому будинку [ADDRESS] відключено 31.03.2023 року (а.с.46-68). Згідно зі\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною четвертою\~статті 319 ЦК України\~визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, власник майна повинен нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку - комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподіл) обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуги з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. 19 травня 2017 року набрала чинності Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 308 від 22.03.2017 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання». У зв`язку з набранням чинності нових ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання, 05.09.2017 року Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації № 482 видано ліцензії Позивачу на провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії (а.с.43-44). Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини сьомої статті 26 вищевказаного Закону договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачу згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно частини другої статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положеннями частини другої статті 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Наявність відносин між сторонами, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків. КП «Васильківтепломережа» було визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01 липня 2014 року. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від\~30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено та про це зазначав позивач, що договору між сторонами укладено не було. Проте, зважаючи на те, що КП «Васильківтепломережа» надавалися послуги з опалення квартири [ADDRESS] , а відповідачі такими послугами користувалися, між сторонами виникли фактичні правовідносини з приводу постачання теплової енергії. Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Відповідачі доказів на спростування обставин викладених в позовній заяві, будь-яких контр розрахунків або квитанцій які б свідчили про сплату комунальних послуг, не отримання послуг або неналежне отримання послуг до суду не надала. З матеріалів справи вбачається, що будучи власниками квартири\~ [ADDRESS] , відповідачі належним чином не виконували свої обов`язки по оплаті послуг з централізованого опалення, сплачуючи лише періодично певну частину здійсненого нарахування за місяць. Зокрема, в жовтні 2020 року сплачено 13\~000 грн., в грудні 2020 року сплачено 9\~262 грн, в грудні 2021 року сплачено 770 грн., в січні 2022 року сплачено 497 грн., що підтверджується наданим переліком сум по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с.69). Отже, встановивши, що відповідачі, як власники житлового приміщення, є споживачами послуг з центрального опалення, які надає КП «Васильківтепломережа», а також те, що відповідачами не проводилась повна оплата спожитих послуг (за централізоване опалення) з листопада 2020 року по квітень 2023 року, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог та необхідність солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за вказані послуги. Щодо заявлено у відзиві представником Лобачов Д.В. вимог про застосування строку позовної давності, суд дійшов такого висновку. За приписами статей\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~ст. 256 ЦК України). Відповідно до\~ст. 261 ЦК України\~початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Статтею 253 ЦК України\~визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Зі змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в судовому порядку. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Як встановлено судом першої інстанції, позивач\~КП «Васильківтепломережа» надавало послуги з центрального опалення квартири [ADDRESS] , проте відповідачі не сплачували позивачу кошти за надані комунальні\~\~послуги з травня 2018 року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за надані послуги зазначене підприємство звернулось до суду 16 квітня 2023 року, З матеріалів справи вбачається, що згідно з переліком сум по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , борг на початок01 жовтня 2020 року становила в розмірі 21\~226, 38 грн, яка була фактично сплачена відповідачами в жовтні 2020 року у розмірі 13\~000 грн та в грудні 2020 року у розмірі 9262 грн (а.с. 69). Таким чином заборгованість споживача виникла із листопада 2020 року (недоплата за листопад 2020 року) по 01.04.2023 року, і за цей період позивач просить стягнути заборгованість, а з позовною заявою позивач звернувся до суду 16.05.2023 року, тобто в межах строку позовної давності, а тому підстав для застосування строку позовної давності у суду відсутні. Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП «Васильківтепломережа» про стягнення нарахованої заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 37\~331, 44 грн, надані мешканцям квартири за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved