Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа Харківська районна державна нотаріальна контора Харківської області, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] у м. Ровеньки Луганської області померла її матір [PERSON] . Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме недоотримана пенсія. Позивач звернулась до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин несвоєчасного звернення згідно Цивільного кодексу України, тобто у шестимісячний строк. Позивач зазначає, що має намір прийняти спадщину, що залишилась після смерті матері, але у зв`язку з проведенням антитерористичної операції та тимчасовими незручностями в частині перетину кордонів, а саме обмеження з причин (COVID-19), вона не встигла вчасно подати заяву до нотаріальної контори у шестимісячний строк як того вимагає ч. 1 ст. 1270 ЦК України. На підставі викладеного [PERSON] просила суд визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили. У відзиві на позовну заяву Харківська міська рада просила відмовити у задоволенні позовних вимог до неї, з тих підстав, що є неналежним відповідачем у справі. Свої заперечення обґрунтувала тим, спадщина після смерті [PERSON] не є відумерлою, Харківська міська рада не ініціювала розгляд справи про визнання такої спадщини відумерлою. Таким чином вважає, що відповідачем у справі має бути Пенсійний фонд України в особі відповідного регіонального управління. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 червня 2021 року позовну заяву передано за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Під час підготовчого провадження ухвалою суду від 11 січня 2022 року витребувано у Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи після померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а також інформацію про коло спадкоємців, наявність заповіту щодо особи (осіб), на користь якої (яких) складений заповіт (у разі його наявності) [PERSON] , [INFO] . Станом на час розгляду справи ухвала суду не виконана, про наявність поважних причин, які перешкоджають виконанню ухвали суду не повідомлено. Ухвалою суду від 09 листопада 2022 року справу закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, в матеріалах справи є заява представника позивача адвоката Філіппова Олександра Володимировича, про проведення судового засідання за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 06 травня 1989 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після укладення шлюбу прізвище дружини було змінено на « [PERSON] ». Отже, [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] . [INFO] у м. Ровеньки Луганської області у віці 79 років померла [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис № 19894, що підтверджуєть копією свідоцтва про смерть, виданого 09 грудня 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), серія [NUMBER] . 30 квітня 2021 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області. 15 травня 2021 року державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Юлією Миколаївною винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , на підставі того, що [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому вона вважається такою, що спадщину не прийняла. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною третьою статті 1272ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс 12, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена навчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Згідно ч. 1 ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, місцем проживання спадкодавця є м. Ровеньки Луганської області. Позивач вперше звернувся із заявою про прийняття спадщини до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, тому місцем відкриття спадщини є Територіальна громада м. Харкова. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини сплинув 05 квітня 2021 року. Оцінюючи причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд враховує, що спадкодавець померла на території, яка тимчасово не контролюється українською владою, в період проведення операції об`єднаних сил, тому і свідоцтво про її смерть встановленого державного зразка було отримано позивачем лише у грудні 2020 року. Окрім того, згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року за № 211, був встановлений з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, який діяв до 30 червня 2023 року. Окрім того, судом враховано, що часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею відповідної заяви про прийняття спадщини є незначним, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17ц. Таким чином, вищенаведені обставини у їх сукупності свідчать про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим наявні підстав для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Надаючи оцінку доводам Харківської міської ради про те, що вона є неналежним відповідачем у справі, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2023 року в справі № 641/5425/21 позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18), від 15 січня 2020 року у справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19), від 25 березня 2020 року у справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 20 грудня 2021 року у справі № 502/1603/18 (провадження № 61-10329св21), від 10 лютого 2021 року у справі № 619/2796/19 (провадження № 61-16575св20), від 24 травня 2023 року у справі № 291/559/21 (провадження № 61-4425св23). Крім того, у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судом роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 175/891/19 (провадження № 61-7081св20) зроблено висновок, що «належним відповідачем за вимогою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини». Оскільки матеріали справи не містять відомостей, що хтось із спадкоємців прийняв спадщину після смерті [PERSON] , тому позов у справі пред`явлено до належного відповідача Харківської міської ради. Посилання Харківської міської ради на правову позицію Верховного Суду у справі №428/3413/17 є явно безпідставними, оскільки стосуються інших правовідносин, а саме щодо виплати недоотриманої пенсії спадкодавця, а не щодо строку для прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved