Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 03.07.2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за навчання у сумі 7113,00 грн, інфляційні збитки у сумі 1091,25 грн, 3% річних у сумі 225,7 грн та судові витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування вимог вказано, що 22.11.2021 року між сторонами був укладений договір №242 про навчання у закладі вищої освіти. Навчання відповідача здійснювалось на умовах надання платних послуг. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору вартість навчання за період з 22.11.2021 р. по 20.09.2024 року становить 36600,00 грн. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язувався сплатити 40% вартості освітньої послуги за 2021/2022 навчальний рік протягом 5 календарних днів після видання наказу про його зарахування, а до першого лютого - 60% вартості освітньої послуги за поточний навчальний рік. 10.06.2022 року відповідач був відрахований з навчання у зв`язку з невиконанням навчального плану та невиконанням умов договору. Позивач належним чином виконав всі взяті на себе зобов`язання, однак відповідач обов`язок з оплати за отриману освітню послугу виконав частково, оскільки оплатив лише 3100,00,00 грн за перший семестр, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надання освітньої послуги та застосувати наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України. ІІ. Процедура та позиції сторін 14.07.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 08.08.2023 р. відповідач направив відзив на позовну заяву (а.с. 40-42), в якому заперечував проти позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що дійсно між ним та Поліським національним університетом укладений договір про навчання у закладі вищої освіти № 242. Проте, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), під час дії карантину в період з 01.01.2022 р. по 01.02.2022 р. перебував на вимушених канікулах. В період з 25.02.2022 р.у зв`язку з військовою агресією російської федерації відносно України послуги з навчання йому не надавались, надання освітніх послуг позивачем взагалі було припинено, при цьому, будь-яких документів щодо відновлення освітнього процесу він не отримував, офіційний веб сайт позивача не містив інформацію щодо реалізації прав на отримання освітніх послуг, а тому він не мав змоги ознайомитись з їх змістом. На думку відповідача, позивачем не надано належних і допустимих доказів надання освітніх послуг, передбачених договором про навчання у закладі вищої освіти № 242. На думку [PERSON] позивач в односторонньому порядку порушив умови укладеного договору та припинив надання освітніх послуг, а тому підстави для стягнення плати за навчання відсутні. До відзиву на позовну заяву відповідач долучив клопотання про витребування доказів (а.с. 43-44), Ухвалою суду від 11.08.2023 р. клопотання [PERSON] задоволено; витребувано з Поліського національного університету документи, а саме: копію наказу ректора Поліського національного університету щодо організації навчання в навчальному закладі в період з 24.02.2022 п. по 10.06.2022 року; копію повідомлення, направленого на адресу [PERSON] , чи доказ оприлюднення студентам та слухачам наказу ректора Поліського національного університету щодо організації навчання в навчальному закладі в період з 24.02.2022 п. по 10.06.2022 року; копію журналу проведення/виконання навчальним закладом навчальної програми із зазначенням форми/часу і дати проведення заняття, а у випадку його дистанційного проведення - із зазначенням відповідної інтернет-платформи за період з 01.01.2022 р. по 10.06.2022 р (а.с. 47). 16.08.2023 р. представник позивача направила відповідь на відзив (а.с.49-51), в якій вказала, що безпідставними є доводи відповідача що причиною несплати коштів за навчання є припинення надання освітніх послуг у зв`язку оголошенням в Україні воєнного стану, оскільки грошові кошти в розмірі 60% вартості, він мав сплатити згідно умов договору до 01.02.2022 року, тобто ще до повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України. Крім того, у відповіді на відзив вказано, що оплата за навчання здійснюється щодо надання освітніх послуг, а тому зміни у навчальному процесі не можуть бути підставою для прострочення оплати, тим паче для здобувачів заочної форми навчання, яка поєднує короткочасні сесії та самостійне оволодіння освітньою програмою, на яку зарахований відповідач. 26.05.2023 р. відповідачем до суду подано письмові заперечення (а.с. 57-58), в яких останній зазначив, що період другого семестру навчання становить з 01.01.2022 року по 30.06.2022 р., вартість за вказаний період навчання становить 7320,00 грн, проте в зазначений період позивачем освітні послуги не надавались, взагалі він не був проінформований про порядок, графік та особливості навчального процесу. На думку відповідача, Поліський національний університет в повному обсязі не виконав свої обов`язки за укладеним договором, у відповідача відсутній обов`язок виплати йому грошових коштів. Крім того, з навчального закладу його відраховано за його ж заявою, посилання в наказі про відрахування щодо невиконання навчального плану є суперечливим. 06.09.2023 р. на виконання вимог ухвали суду від 11.08.2023 р. Поліський національний університет направив витребувані документи (а.с.61-76). Інших заяв по суті справи до суду не надійшло. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено, що згідно з наказом ректора Поліського національного університету Скидана О. від 18.11.2021 року №1405/ст відповідач [PERSON] був зарахований з 22.11.2021 року студентом 2-го курсу заочної форми здобуття освіти за спеціальністями за кошти фізичних та/або юридичних осіб (а.с. 11). 22.11.2021 року між Поліським національним університетом (заклад) та [PERSON] (здобувач) укладено договір № 242 про навчання у закладі вищої освіти (далі договір), за умовами якого заклад бере на себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання на 2 курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, здійснити підготовку здобувача за заочною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Екологія» для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр, а здобувач бере на себе зобов`язання у разі зарахування на навчання за кошти фізичних та /або юридичних осіб оплачувати закладу за навчання на умовах даного договору (п. 1.2 договору). Здобувач [PERSON] зобов`язався своєчасно сплатити виконавцю кошти за навчання згідно існуючого кошторису вартості надання послуг в розмірі 36600,00 грн за весь термін навчання, вартість освітньої послуги за один семестр навчання становить з 22.11.2021 р. по 31.12.2021 р. 3100,00 грн; з 01.01.2022 р. по 30.06.2022 року 7320,00 грн; здобувач вносить плату за отримання освітньої послуги разово за весь період надання освітньої послуги- протягом 5 календарних днів після видання наказу про зарахування, при оплаті кожного семестру здобувач сплачує 40 % вартості освітньої послуги за поточний навчальний рік-протягом 5 календарних днів після видання наказу про зарахування, а за наступні роки до 25 серпня відповідного року та 60% вартості освітньої послуги за поточний навчальний рік до 01.02. відповідного навчального року (п.п. 5.2, 5.4, 5.7 договору). Заклад зобов`язався здійснювати навчання здобувача на рівні стандартів вищої освіти відповідно до ліцензійних умов провадження освітньої діяльності та інших вимог законодавства (п. 2.1.2 договору). Здобувач [PERSON] зобов`язався своєчасно вносити плату за навчання в розмірах та в порядку, встановленому цим договором (п. 3.1.5 договору). У випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність відповідно до закону (п. 6.1 договору). Здобувач може бути відрахований із закладу з підстав, визначених ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», в тому числі за порушення умов договору. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 20.09.2024 року (п. 7.1 договору). Згідно подання декану факультету лісового господарства та екології [PERSON] рекомендовано відрахувати зі складу студентів факультету лісового господарства та екології заочної форми навчання за невиконання навчального плану та умов договору у закладі вищої освіти [PERSON] студента 2-го курсу ступеня бакалавр (а.с.73). Наказом ректора Поліського національного університету Скидана О. від 10.06.2022 року №469/ст [PERSON] був відрахований зі складу студентів з 10.06.2022 року за невиконання вимог навчального плану та умов договору про навчання у закладі вищої освіти (а.с. 12). 17.05.2023 р. Поліський національний університет направив [PERSON] претензію про добровільне погашення заборгованості по договору про навчання у закладі вищої освіти, яку він отримав особисто 23.05.2023 року (а.с.13-16). Згідно довідки №193/01-16 від 30.06.2023 року, яка видана головним бухгалтером Поліського національного університету Савченком Р., станом на дату відрахування [PERSON] має заборгованість за надані освітні послуги в розмірі 7113,00 грн (а.с. 21). Відповідач під час розгляду справи не заперечував факт несплати ним грошових коштів, відповідно до укладеного договору № 242 про навчання у закладі вищої освіти. При цьому свої заперечення проти заявлених позовних вимог відповідач обґрунтовував тим, що фактично освітні послуги позивачем не надавались. Суд вважає такі твердження відповідача неспроможними та не бере їх до уваги з огляду на наступне. Відповідно до\~ ч. 5 ст.10 Закону України «Про вищу освіту»\~ заклад вищої освіти на підставі відповідної освітньої програми розробляє навчальний план, що визначає перелік та обсяг освітніх компонентів у кредитах ЄКТС, їх логічну послідовність, форми організації освітнього процесу, види та обсяг навчальних занять, графік навчального процесу, форми поточного і підсумкового контролю, що забезпечують досягнення здобувачем відповідного ступеня вищої освіти програмних результатів навчання. Нормами ст.\~32\~Закону України\~«Про вищу\~освіту»,\~серед іншого\~визначено,\~що заклади\~вищої освіти\~мають рівні\~права,\~що становлять\~зміст їх\~автономії та\~самоврядування,\~у тому\~числі мають\~право: розробляти\~та реалізовувати\~освітні (наукові)\~програми в\~межах ліцензованої\~спеціальності; самостійно визначати форми навчання та форми організації освітнього процесу; самостійно розробляти та запроваджувати власні програми освітньої, мистецької, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності. Наказом ректора Поліського національного університету №29/од від 25.02.2022 р. «Про зміни в організації освітнього процесу» у зв`язку з введенням воєнного стану та враховуючи рекомендації Міністерства освіти і науки України оголошено канікули для здобувачів вищої освіти всіх рівнів та форм навчання з 28.02.2022 р. до 12.03.2022 року, зобов`язано керівника ННЦ внести зміни в графік освітнього процесу з урахуванням умов виконання навчальних планів здобувачами вищої освіти за відповідними начальними програмами (а.с. 62). Наказом ректора Поліського національного університету №38/од від 21.03.2022 р. «Про зміни в організації освітнього процесу» у зв`язку з введенням воєнного стану та враховуючи рекомендації Міністерства освіти і науки України продовжено канікули для здобувачів вищої освіти всіх рівнів та форм навчання до 15.04.2022 року, зобов`язано керівника ННЦ внести зміни в графік освітнього процесу з урахуванням умов виконання навчальних планів здобувачами вищої освіти за відповідними начальними програмами (а.а. 63). Наказом ректора Поліського національного університету № 39/од від 21.03.2022 р. «Про заходи щодо організації та проведення освітнього процесу під час правового режиму воєнного стану», враховуючи, зокрема, лист Міністерства освіти і науки України «Про організацію освітнього процесу», внесено зміни до освітньо-професійних програм та навчальних планів підготовки здобувачів вищої освіти першого (бакалаврського) рівня вищої освіти випускників денної та заочної форм навчання і затверджено їх в новій редакції (а.с. 65-67). Пунктами 4.3, 4.6, 4.7, 5.3 5.5 наказу №39/од від 21.03.2022 р. визначено, що здобувачі, які не вийдуть на зв`язок до 15.04.2022 р., повинні бути включені до списки тих, кому рекомендовано надати індивідуальний графік навчання; максимальний термін надання індивідуального графіку навчання для не випускових курсів до 31.08.2022 р., для випускових до 17.06.2022 р.; наказано здійснювати координацію функціонування комунікативних каналів між науково-педагогічними працівниками, кураторами груп та здобувачами вищої освіти з метою їх обліку та інформаційної підтримки; у випадках, коли здобувачі бажають навчатись у закладах вищої освіти за місцем нинішнього проживання (в Україні чи за кордоном), сприяти в оформленні академічної мобільності (внутрішньої або міжнародної); налагодити режим індивідуального консультування для забезпечення можливості навчання здобувачів вищої освіти в асинхронному режимі; передбачити можливість проведення практики (навчальної, виробничої тощо) для здобувачів вищої освіти не випускових курсів із залученням дистанційних технологій на базі кафедр, лабораторій, центрів університету або інших баз практики. Наказом ректора Поліського національного університету № 47/од від 04.04.2022 р. «Про відновлення освітнього процесу», враховуючи, зокрема, наказ Міністерства освіти і науки України «Про деякі питання організації роботи закладів фахової перед вищої, вищої освіти під час воєнного стану», відновлено в університеті освітній процес для всіх здобувачів вищої освіти всіх рівнів та форм навчання з 18.04.2022 р. і в умовах воєнного стану здійснювати його у дистанційному (синхронному та/або асинхронному) форматі з урахуванням технічних можливостей усіх учасників освітнього процесу, із використанням доступних каналів спілкування - відеоконференції, особистого кабінету в системі Moodle, електронної пошти, форумів, соціальних мереж (а.с. 68-69). Наказом ректора Поліського національного університету № 72/од від 01.06.2022 р. «Про завершення 2021-2022 навчального року та підготовку до 2022-2023 навчального року», затверджено графік завершення освітнього процесу у 2021-2022 навчальному році (а.с. 70-72). Всі накази ректора підлягали доведенню до відома всіх учасників освітнього процесу. Накази ректора Поліського національного університету видані з урахуванням роз`яснень Міністерства освіти і науки України щодо вимушених канікул і щодо припинення та відновлення навчання у зв`язку з оголошенням в країні воєнного стану. В той же час, пунктом 2.1.3 Договору передбачено, що заклад зобов`язаний оприлюднювати на офіційному веб сайті закладу, інформаційних стендах та в будь-який інший спосіб інформацію про реалізацію своїх прав і виконання зобов`язань та необхідність дотримання здобувачем вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу. Накази ректора Поліського національного університету зокрема № 39/од від 21.03.2022 р. «Про заходи щодо організації та проведення освітнього процесу під час правового режиму воєнного стану» та № 47/од від 04.04.2022 р. «Про відновлення освітнього процесу» містяться у вільному доступі на офіційному сайті навчального закладу в розділі «Публічна інформація». Таким чином, відповідач був обізнаний, що інформація про організацію навчального процесу повинна бути розміщена на офіційному сайті університету, а тому проявивши розумну зацікавленість міг ознайомитись з їх змістом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на виконання взятих зобов`язань навчальний заклад здійснив необхідні заходи для організації навчання відповідача, зокрема, розробив програми для навчання в умовах воєнного стану, зміни в графіках навчання, забезпечив використання широкого спектру можливостей здійснення навчального процесу з функціонування безлічі комунікативних каналів здобувачами вищої освіти, а також надав студентам право вибору процесу навчання з належним повідомленням про зміни в організації навчального процесу. Згідно ч. 3 ст. 49 Закону України «Про вищу освіту» заочна форма здобуття вищої освіти - це спосіб організації навчання здобувачів вищої освіти шляхом поєднання навчальних занять і контрольних заходів під час короткочасних сесій та самостійного оволодіння освітньою програмою в період між ними. Тривалість періоду між навчальними заняттями та контрольними заходами не може бути меншою, ніж один місяць. Статтею 63 Закону України «Про вищу освіту» передбачені обов`язки осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, зокрема, частиною третьої визначено обов`язок здобувача освіти виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання. Відповідачем не надано жодного доказу, що протягом надання послуг з платного навчання від нього надходили претензії щодо неналежного виконання зобов`язань та ненадання освітніх послуг позивачем, визначених у договорі від 22.11.2021 року, а отже відсутні підстави вважати, що послуги позивачем за вказаним договором не надавались. Разом з тим, саме до обов`язків здобувача освіти входить виконувати вимоги освітньої програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності. Суд критично ставиться до тверджень відповідача з приводу не повідомлення його про відновлення навчального процесу, оскільки [PERSON] , будучи студентом другого курсу, шляхом комунікативних здібностей мав можливість дізнатись про графік навчання та його розклад. Матеріали справи не містять доказів, що відповідач вживав заходи щодо отримання інформації, звертався в будь-якому вигляді до навчального закладу, в деканат, до куратора, але не отримав відповідь. Крім того, офіційний сайт навчального закладу Поліський національний університет є відкритим, зрозумілим, доступним, заклад освіти оприлюднює інформацію про свою діяльність на відкритих загальнодоступних ресурсах, зокрема, там розміщені накази, правила, інструкції тощо, також є можливість відслідковувати періоди сесій, графік навчання по факультетам та спеціальностям. Не підтверджено матеріалами справи, що накази закладу про організацію навчання в період воєнного стану та про відновлення навчання не були оприлюднені в порядку та в спосіб, які передбачені умовами договору. На думку суду, саме пасивна поведінка здобувача освіти призвела до невиконання договору, укладеного між позивачем та відповідачем 22.11.2021 року. Крім того, за умовами договору, укладеного між сторонами, плата за навчальний 2021-2022 рік в сумі 7120,00 грн повинна була бути внесена до 01.02.2022 року, тобто навіть до початку повномаштабного вторгнення на територію Україн и і введення воєнного стану, що відповідачем зроблено не було. Не підтверджені матеріалами справи доводи відповідача про те, що в період січня 2022 року навчання не здійснювалось у зв`язку з введенням в закладі карантину. Разом з тим, суд наголошує, що відповідач навчався на заочній формі, а відтак щоденне відвідування лекцій і семінарів на такій формі навчання не передбачено. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду Розрахунок заборгованості, зі змісту якого вбачається, що позивачем нарахована заборгованість за договором від 22.11.2021 року за період навчання в університеті з 22.11.2021 року по 10.06.2022 року в сумі 7113,00 грн, що відповідає умовам договору (а.с. 22). У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% річних від простроченої суми. Судом встановлено, що відповідач не виконав зобов`язання з оплати вартості за навчання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач допустив неналежне виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, наявні правові підстави для стягнення з нього інфляційних і трьох відсотків річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позивач здійснив розрахунок суми інфляційних та 3% річних за невиконання зобов`язань на суму заборгованості в розмірі 7113, 00 грн; інфляційні нараховані за період з 10.06.2022 року по 31.05.2023 року в сумі 1091, 25 грн, а річні за період з 10.06.2023 року по 30.06.2023 року - дата звернення до суду з позовом, в розмірі 225, 67 грн. Перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційних, суд вважає його правильним, нарахованим відповідно до норм чинного законодавства на суму заборгованості, яка утворилась за відповідний період (а.с. 23-30). Відповідач заперечень щодо розрахунку заборгованості та її розміру не надавав. Суд відхиляє доводи відповідача, що він повинен був бути відрахований за поданою ним заявою, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи і не відповідають умовам укладеного між сторонами договору. Інші доводи відповідача, які наведені у відзиві на позовну заяву, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Беручи до уваги викладене вище, дослідивши докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати наданих послуг відповідно до умов укладеного між сторонами договору від 22.11.2021 року, що призвело до порушення майнових прав позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. V. Розподіл судових витрат На підставі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved