Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди та просить стягнути з нього суму заподіяної шкоди у розмірі 4571,94 грн. У позові зазначає, що 21 червня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір № 101029744 добровільного страхування «ГРАВЕ КАСКО», згідно якого було застраховано майновий інтерес стосовно володіння, користування та розпорядження наземним транспортним засобом марки «Mazda CX-7», державний номерний знак якого [NUMBER] . Вiдповiдно до умов договору страхування, Страховик повинен відшкодувати Страхувальнику шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення застрахованого транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу. Зазначив, що 05 липня 2016 року Страхувальник повідомив Позивача (ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА»), про страховий випадок з застрахованим ТЗ, а саме дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 04 липня 2016 року в м. Києві по вулиці Героїв Сталінграда, буд. 24. Вказав, що обставини випадку свідчать, що 04 липня 2016 року [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Honda», д.н.з [NUMBER] , порушивши ПДР України, здiйснив зіткнення з застрахованим ТЗ, спричинивши механічні пошкодження останньому. Зазначена обставина підтверджується довідкою № 95558455 від 18.07.2016 про ДТП та постановою Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2016. Перелік та вартість пошкоджень застрахованого ТЗ визначили на підставі Звіту № 2959 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 11.07.2016. Фактичний розмір заподіяної шкоди визначено на підставі рахунку № Ф-1332-1 від 16.08.2016, виданого ТОВ «Компанія «Бенефіт». Згідно умов Договору страхування, Страховик має право вирахувати з суми страхового відшкодування суму несплачених частин загальної страхової премії, якщо загальна страхова премія сплачується Страхувальником частинами (п. 10.6. Договору страхування «Якщо загальний страховий платіж сплачується Страхувальником частинами (розстрочена згідно з графіком сплати загального страхового платежу), то Страховик має право до моменту виплати страхового відшкодування вимагати дострокової сплати несплачених частин загального страхового платежу (у розмірі нарахованого страхового відшкодування, але не більше загальної суми несплачених частин загального страхового платежу) або вирахувати з суми страхового відшкодування суму несплачених частин загального страхового платежу»). Зазначив, що на підставі укладеного Договору страхування, заяви про виплату страхового відшкодування від 07.09.2016, відповідно, до Страхового акту № CHT/101029744/1 від 08.09.2016, ним було виплачено належне страхове відшкодування в загальному розмір 11 970,00 грн, шляхом вирахування з суми страхового відшкодування суми несплачених Страховику частин загального страхового платежу, про що свідчать акт про взаємозалік боргів від 08.09.2016. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як особи, яка керувала наземним транспортним засобом марки «Honda», номерний знак якого [NUMBER] під час ДТП, була застрахована у АТ «СК «АХА Страхування» згідно полісу № AI/8518670, що підтверджується витягом з Центральної бази з МТСБУ стосовно даних полісу, в порядку передбаченому статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 15.05.2017 року позивач отримав від АТ "СК "АХА Страхування" суму страхового відшкодування в розмірі 7 398,06 грн. Посилається, що вiдповiдно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вказує, що у зв`язку з тим, що страхового відшкодування, виплаченого АТ «СК «АХА Страхування», недостатньо для повного відшкодування заподіяної шкоди, позивач вправі звернутись з вимогою до винної особи на суму заподіяної шкоди, що не відшкодована АТ «СК «АХА Страхування», в розмірі 4 571,94 грн. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 30.11.2017 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином. У матеріалах справи містяться клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника. У судові засідання відповідач неодноразово не з`являвся, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи. Судова повістка на 10.10.2023, направлена на адресу останнього відомого місця реєстрації відповідача, повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Водночас, оголошення про виклик відповідача до суду було розміщено на веб-сайті, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. 21 червня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір №101029744 добровільного страхування «ГРАВЕ КАСКО», згідно якого було застраховано майновий інтерес стосовно володіння, користування та розпорядження наземним транспортним засобом марки «Mazda CX-7», державний номерний знак якого [NUMBER] . Встановлено, що 04 липня 2016 року [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Honda», д.н.з [NUMBER] , порушивши ПДР України, здiйснив зіткнення з застрахованим ТЗ, спричинивши механічні пошкодження останньому. Зазначена обставина підтверджується постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2016. Вiдповiдно до умов договору страхування, страховик повинен відшкодувати страхувальнику шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення застрахованого транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу. Встановлено, що 05 липня 2016 року страхувальник повідомив позивача ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА», про страховий випадок з застрахованим ТЗ, а саме про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 04 липня 2016 року в м. Києві по вулиці Героїв Сталінграда, буд. 24 . Перелік та вартість пошкоджень застрахованого ТЗ визначили на підставі Звіту № 2959 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 11.07.2016. Фактичний розмір заподіяної шкоди визначено на підставі рахунку № Ф-1332-1 від 16.08.2016, виданого ТОВ «Компанія «Бенефіт». Згідно умов Договору страхування, страховик має право вирахувати з суми страхового відшкодування суму несплачених частин загальної страхової премії, якщо загальна страхова премія сплачується страхувальником частинами (п. 10.6. Договору страхування «Якщо загальний страховий платіж сплачується страхувальником частинами (розстрочена згідно з графіком сплати загального страхового платежу), то страховик має право до моменту виплати страхового відшкодування вимагати дострокової сплати несплачених частин загального страхового платежу (у розмірі нарахованого страхового відшкодування, але не більше загальної суми несплачених частин загального страхового платежу) або вирахувати з суми страхового відшкодування суму несплачених частин загального страхового платежу»). Так, підставі укладеного договору страхування, заяви про виплату страхового відшкодування від 07.09.2016, відповідно, до страхового акту № CHT/101029744/1 від 08.09.2016, страховиком було виплачено належне страхове відшкодування в загальному розмір 11 970,00 грн, шляхом вирахування з суми страхового відшкодування суми несплачених страховику частин загального страхового платежу, про що свідчать акт про взаємозалік боргів від 08.09.2016. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, iншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. (ст. 1 Закону України "Про страхування"). Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Відповідно до статті 5 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом. Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 755/18006/15-ц, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Як зазначив Верховний Суд України (судові палати у цивільних та господарських справах) в постанові від 10.02.2016 у справі № 6-2878цс15, за змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разi недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як особи, яка керувала наземним транспортним засобом марки «Honda», номерний знак якого [NUMBER] під час ДТП, була застрахована у АТ «СК «АХА Страхування», згідно полісу № AI/8518670, що підтверджується витягом з Центральної бази з МТСБУ стосовно даних полісу, в порядку передбаченому статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 15.05.2017 Позивач отримав від АТ "СК "АХА Страхування" суму страхового відшкодування в розмірі 7 398,06 грн. У зв`язку з тим, що страхового відшкодування, виплаченого АТ «СК «АХА Страхування», недостатньо для повного відшкодування заподіяної шкоди, позивач звернувся з вимогою до винної особи на суму заподіяної шкоди, що не відшкодована АТ «СК «АХА Страхування», в розмірі 4 571,94 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 1600 гривень.

Outcome: approved