Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

07.02.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. 20.04.2023 року Вінницьким міським судом Вінницької області за результатами розгляду вказаного позову ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Не погодившись із вказаним заочним рішенням суду, відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду від 20.04.2023 року. На підставі ухвали суду від 29.06.2023 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2023 року по цивільній справі № 127/3470/23 за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором задоволено повністю. Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2023 року по цивільній справі № 127/3470/23 за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором скасоване та призначено справу до розгляду. ТОВ «Дебт Форс» у липні 2023 року звернулося до суду із заявою про залучення до участі у справі правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». ТОВ «Вердикт Капітал» скористалося своїм правом згідно ст.ст. 512, 514 ЦК України та відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс» згідно Договору № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09.03.2023 року - право грошової вимоги до Боржника(-ів) за Кредитним договором № 2112725205449, при цьому, ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника(-ів). 08.05.2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено Договір № 08-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 08.05.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 2112725205449, при цьому, ТОВ «Дебт Форс» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника(-ів). На підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 23.08.2023 року здійснено заміну позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у справі № 127/3470/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позов мотивовано тим, що 07.05.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг № 2112725205449 «Стандартний», відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 4600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. 01.12.2021 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників за договорами. ТОВ «Вердикт Капітал» в свою чергу скористалося своїм правом згідно ст.ст. 512, 514 ЦК України та відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс» згідно Договору № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09.03.2023 року - право грошової вимоги до Боржника(-ів) за Кредитним договором № 2112725205449, при цьому, ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника(-ів). 08.05.2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено Договір № 08-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 08.05.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 2112725205449, при цьому, ТОВ «Дебт Форс» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника(-ів). Позивач вказує, що відповідачем заборгованість за договором не погашається та проценти за користування кредитом не сплачуються, у зв`язку із чим за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 54090,02 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4600,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 27968,00 грн. та заборгованості за простроченими процентами станом на день підготовки позову у розмірі 21522,02 грн. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві та докази, які підтверджують той факт, що відповідач із попереднім кредитором уклала договір про надання фінансових послуг, а також отримала зазначену в заяві-Анкеті суму коштів в розмірі 4\~600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, і зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно цього договору, його додатків та правил. Крім того, отримання коштів підтверджується наявним в матеріалах справи листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей» від 11.01.2022 року, згідно якого на підставі укладеного договору між товариством і ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей» про організацію переказів грошових коштів, останній здійснив 07.05.2021 року один переказ коштів на картку, яка належить позичальнику [PERSON] у розмірі 4600,00 грн. Отже, представник позивача вважає, що стороною кредитором виконано було усі умови укладеного договору, а відповідачем на даний час вчиняються дії щодо уникнення повертати отримані кошти та відповідно нараховані відсотки за користування цими коштами. Представник відповідача адвокат Шлапак В.С. в судовому засіданні заперечив проти заявлених позовних вимог, з огляду на ту обставину, що відповідач не укладала будь-яких договорів з ТОВ «Служба миттєвого кредитування», в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які свідчать про факт укладення договору, його умови та фактичне виконання. Наявні в матеріалах справи копії документів, які свідчать про укладання договору факторингу між позивачем та ТОВ «Служба миттєвого кредитування», жодним чином не свідчить про факт наявності заборгованості, яка була передана фактору. Враховуючи викладене та відсутність належних та допустимих доказів по справі укладення договору кредиту та отримання цих коштів його довірителькою, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 526, 527,\~530,\~536, 546, 549, 550, 610, 611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Судом встановлено, що 07.05.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг № 2112725205449 «Стандартний» (а.с.10-14). Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3, 2.2.2.1 кредитного договору, за цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4600 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором та комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення. Згідно положень п. 1.4 кредитного договору, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). Заявою-анкетою від 07.05.2021 позичальник [PERSON] підтвердила ознайомлення нею з усіма умовами договору. (а.с. 15) Договір підписано із використанням електронного підпису одноразовим індикатором. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). Відповідно норми\~ст.\~638\~ЦК\~України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За положеннями ст. ст.\~626,\~627 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини 2\~ст. 639 ЦК України\~передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у розмірі 4600 грн. підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» про підтвердження переказу грошових коштів, (а.с. 25), і вказана обставина в ході судового розгляду представником відповідача не спростована, жодним належним та допустимим доказом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст.\~525,\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування», як клієнтом, та ТОВ «Вердикт Капітал», як фактором, укладено договір факторингу № 1-12. Відповідно до п. п. 2.1, 6.1.4, 7.1 договору факторингу, за цим Договором Клієнт - Первісний Кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 60168947,00 грн., а Фактор зобов`язується, здійснивши Фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належать Клієнту, і стає Новим Кредитором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржниками. Право вимоги переходить до Фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток № 2) який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого Права вимоги. Сторони домовились, що розмір Фінансування за реєстром Боржників складає 5535543,12 грн. На виконання вимог договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року, ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» сплачено грошові кошти у розмірі 5 535 543,12 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 307600018 від 03.12.2021 року. Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року до ТОВ «Вердикт Капітал» від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» перейшло право вимоги за договором № 2112725205449 від 07.05.2021 укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] (а.с. 30-44). ТОВ «Вердикт Капітал» в свою чергу скористалося своїм правом згідно ст.ст. 512, 514 ЦК України та відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс» згідно Договору № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09.03.2023 року - право грошової вимоги до Боржника(-ів) за Кредитним договором № 2112725205449, при цьому, ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника(-ів). 08.05.2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено Договір № 08-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 08.05.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 2112725205449, при цьому, ТОВ «Дебт Форс» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника(-ів) (а.с. 142-170). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до наданих розрахунків заборгованість відповідача за договором про надання фінансових послуг №2112725205449 від 07.05.2021 року становить 32\~568,00 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4600,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 27968,00 грн. (а.с. 27-28). Крім того, відповідно до наданого розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» правонаступником якого є ТОВ «ДЕБТ ФОРС» заборгованість відповідача за договором про надання фінансових послуг №2112725205449 від 07.05.2021 року, станом на 13.01.2023 року становить 54090,02 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4600,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 27968,00 грн. та заборгованості за простроченими процентами станом на день підготовки позову у розмірі 21522,02 грн. (а.с. 29). Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. При цьому судом встановлено, що пунктом 1.9 кредитного договору визначено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) - 1 рік. (а.с. 11). Із розрахунку заборгованості убачається, що позивачем нарахована заборгованість за кредитним договором по тілу кредиту та відсоткам станом на 30.11.2021 року, тобто у межах дії договору за період з 01.12.2021 року по 30.01.2022 року. (а.с. 29). У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. Відповідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. У частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 9000 грн. суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду між ТОВ «Вердикт Капітал», правонаступником якого є ТОВ «ДЕБТ ФОРС», як Клієнтом, та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено Договір про надання правової допомоги № 03-01/2023 від 03.01.2023 року. Відповідно до п. 1.1 договору, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Пунктом 4.1 договору визначено, що вартість Послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 74 від 05.01.2023 року підписаної адвокатським об`єднанням в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В. та клієнтом в особі генерального директора Іжаковського О.В., вартість надання правничої допомоги за Договором № 03-01/2023 про надання правової допомоги від 03.01.2023 року за вимогами про стягнення заборгованості з [PERSON] складає 9000 грн. Відповідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2\~статті 137 ЦПК України). Згідно витягу з акту № 2 про надання правничої допомоги підписаного стороною позивача та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», останнім надано правові послуги стосовно відповідача [PERSON] по наданню письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до Вінницький міський суд Вінницької області, підготовки та друк необхідних документів. Надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача судових витрат, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС», як правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» судовий збір у розмірі 2684,00 грн. На підставі ст.ст. 1048, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України,

Outcome: approved