Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

17 серпня 2023 року (за поштовим штемпелем) заявник [PERSON] , через свого уповноваженого представника - [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без укладення шлюбу до 05 жовтня 2020 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані та проживали [PERSON] та їх спільний син - [PERSON] (син помер [INFO] ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9243 га. За життя [PERSON] заповіту не складала, а отже спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, за яким все своє майно заповідав [PERSON] . Представник заявника звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Ківало І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який належав [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] хоча і проживав на момент смерті зі [PERSON] , але у зареєстрованому шлюбі вони не перебували. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю на час смерті [PERSON] , вели спільне господарство, мали спільне місце проживання впродовж тривалого часу (понад п`ять років), здійснювали спільні покупки, доглядали один за одним тощо, що можуть підтвердити свідки. [PERSON] ( [INFO] , помер [INFO] ) є спільним сином [PERSON] та [PERSON] . Крім того, до ордеру на жиле приміщення № 75 серії М-3к від 21.08.1987, що виданий [PERSON] , були також включені [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син). Відповідно до ст. 3 СК України ознаками фактичної сім`ї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою є: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; участь у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник заявника [PERSON] - адвокат Коцупатрий О.М., подав заяву про розгляд справи без участі заявника та його представника. Попередньо, у судовому засіданні 29.09.2023 заявник та його уповноважений представник заяву підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Мокронос В.І. направив клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без участі представника Згурівської селищної ради, Згурівська селищна рада заявлені вимоги [PERSON] підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Суд визнав можливим розглянути справу без участі учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] знає з дитинства, оскільки проживали в одному селі. [PERSON] та [PERSON] проживали в громадянському шлюбі, жили дружно, вели спільне господарство, разом робили все, разом їздили на базар, а сварки бувають у всіх. У них був спільний син [PERSON] , який помер. На момент смерті [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу приблизно сорок років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він проживає за адресою: [ADDRESS] . В селі проживав приблизно 37 років. [PERSON] та [PERSON] знає з дитинства, односельчани. Вони були однофамільцями, жили разом до смерті як чоловік та дружина, мали спільне господарство, на фермі працювали разом. Мали спільного сина [PERSON] . Підтверджує той факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без укладення шлюбу. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 19 - копія свідоцтва про смерть), яка до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті з нею проживав та вели спільне господарство, а також був зареєстрований [PERSON] , [INFO] - співмешканець. Також за даною адресою був зареєстрований, але не проживав [PERSON] , [INFO] - син, до дня своєї смерті [INFO] (а.с. 20 - копія довідки). Після її смерті заяви про прийняття спадщини подали двоюрідний брат померлої - заявник [PERSON] (як спадкоємець п`ятої черги) та співмешканець померлої - [PERSON] (як спадкоємець четвертої черги). Свідоцтва про прийняття спадщини не видавались (а.с. 60-73 - копія спадкової справи). Спадкоємець першої черги за законом - спільний син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] до смерті [PERSON] (а.с. 68 - копія повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, а.с. 75 - копія актового запису про смерть). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 22 - копія свідоцтва про смерть), який з 20.02.1996 до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 48 (зворотній бік) - копія довідки, а.с. 71 - копія паспорта [PERSON] ). [PERSON] за життя склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] (а.с. 18 - копія заповіту). Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняв [PERSON] (а.с. 42-59 - копія спадкової справи). 20 лютого 2022 року представник [PERSON] - адвокат Коцупатрий О.М., звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Ківало І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на це майно, зазначивши, що вказаний житловий будинок належав [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був [PERSON] , який спадщину прийняв, але не підтвердив факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем (а.с. 23 - копія відмови нотаріуса, а.с. 42-59 - копія спадкової справи). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. В силу ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно, права на спадкування після смерті спадкодавця. Так, згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу права на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених обставин, беручи до уваги показання свідків, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без укладення шлюбу до дня смерті [PERSON] [INFO] понад п`ять років. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству й тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення. Ухвалюючи рішення про встановлення факту постійного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд не визнає за заявником права власності на спадкове майно та не позбавляє осіб, віднесених до іншої черги спадкування, права звернутися у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved