Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позову позивач вказує, що 23 квітня 2010 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, який сторони зареєстрували у Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 138. В шлюбі [INFO] у сторін народилась спільна дитина донька - [PERSON] , про що 10 березня 2011 року складено відповідний актовий запис за № 94 та Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Також в шлюбі [INFO] у сторін народилась друга спільна дитина донька - [PERSON] , про що 08 серпня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 7955 та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] Після розлучення наші спільні доньки [PERSON] . [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишилися проживати разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, в додаткових витратах на їх утримання, що викликані розвитком здібностей дітей, відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України не приймає, вихованням та утриманням дітей позивач займається самостійно. Враховуючи те, що доньки [PERSON] . [INFO] та [PERSON] , [INFO] не мають ніякого джерела доходів та знаходяться на утриманні матері, вони потребують матеріальної допомоги. Враховуючи те, що Відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати своїх повнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] які потребують матеріальної допомоги. У зв`язку вищевикладеним позивач звертається з наступними вимогами: 1. \~ \~ \~ \~Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] на мою користь [PERSON] , [INFO] , місце проживання за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення Позивача з позовом і до досягнення дитиною повноліття, а саме: до [INFO] . 2. \~ \~ \~ \~Стягнути з [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] на мою користь [PERSON] , [INFO] , місце проживання за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] на утримання дитини [PERSON] [INFO] щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення Позивача з позовом і до досягнення дитиною повноліття, а саме: до [INFO] . Ухвалою суду від 19 червня 2022 року провадження по справі відкрито. 04 липня 2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що спільні діти проживають разом з батьком та знаходяться на його утриманні. 31 липня 2023 року від відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява у які відповідач вказує, що спільні діти зареєстровані за адресою [ADDRESS] , а первісний позивач зареєстрована за адресою [ADDRESS] . [PERSON] стверджує, що [PERSON] після розірвання шлюбу припинила будь-яке утримання дітей, а том позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з неї на його користь аліменти на утримання спільних дітей. 04 жовтня 2023 року від позивача за первісним позовом до суду надійшла уточнена позовна заява. 06 жовтня 2023 року від відповідача за первісним позовом надійшли заперечення на уточнений зустрічний позов. 06 жовтня 2023 року від представника відповідача по первісному позову до суду надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника. У судове засідання призначене на 10 жовтня 2023 року з`явились позивач за первісним позовом та її представник [PERSON] . Під час судового засідання позивач зазначила, що діти проживають зі нею в [ADDRESS] , навчаються в ліцеї № 121 м. Одеси, в квартирі ніхто не зареєстрований. Квартира по [ADDRESS] перебуває у власності відповідача, але придбана в період шлюбу, вона і діти зареєстровані в квартирі де раніше проживали всі разом з відповідачем, триває процес щодо розподілу майна подружжя, на позові наполягає. Представник позивача вказала, що позов доведений обґрунтований. Уточнений позов просила залишити без розгляду, наполягала розглядати позов в першій редакції. Під час судового засідання за участю соціального педагога ліцею № 121 в якому навчаються діти було опитано [PERSON] , яка вказала, що їй 12.5 років, вона навчається в ліцеї № 121 м. Одеси. Тато з мама проживають окремо, батьки розлучились влітку минулого року. Проживає в [ADDRESS] з мамою та сестрою, бажає надалі проживати з матір`ю. Також під час судового засідання було опитано [PERSON] , яка зазначила, що їй 9 років, навчається в ліцеї № 121 ліцей м. Одеса. Проживає з мамою та сестрою, скільки часу батько проживає окремо сказати не може. Під час судового засідання представник позивача просила суд закрити підготовче провадження та перейти слухання справи по суті. Враховуючи, що сторонами були надані всі докази по справі, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті. Також суд вирішив не примати до розгляду уточнення позовних вимог за заявою сторони позивача, розглядати справу за первинним позовом, враховуючи процесуальну поведінку сторін продовжити розгляд справи по суті, суд запропонував провести одночасно стадію вступних слів, дослідження доказів та виступ в дебатах. Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи ,суд приходить до наступних висновків. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею\~ст.51 Конституції України\~гарантовано, а\~ст.180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до\~ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~ У відповідності до\~ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч.ч.1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд критично ставиться до посилання відповідача за первісним позовом, відносно того, що реєстрація місця проживання дітей у квартирі яка була придбана під час шлюбу, є безумовним фактом проживання дітей разом з батьком. З пояснень малолітніх дітей вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] . Соціальний педагог ліцею № 121 в якому навчаються [PERSON] та [PERSON] під час судового засідання також підтвердила, що зі слів классних керівників їй відомо, що діти проживають разом з матір`ю за адерсою [ADDRESS] . Таким чином, суд встановлює, що факт проживання дітей разом із батьком не доведений належним чином, адже вказане спростовується самим дітьми. Виходячи з вищевикладеного, підстави для задоволення зустрічного позову відсутні. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1\~ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. проте, сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних для нього процесуальних наслідків. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вбачає, що сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дітей, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, допомоги на утримання дітей не надає, вихованням дітей не займається, а тому кошти на утримання дітей (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Крім того, суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я та спроможний платити аліменти на утримання дитини. Відомостей щодо перебування у відповідача інших осіб на утриманні суду не надано. Доказів того що відповідач офіційно працевлаштований суду не надано. Відповідачем надані позивачем факти спростовано не було. Стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, матері має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дитини, не порушить прав сторін. Згідно ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved