Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла її тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), розташованого на території Старопісочнянської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області за межами населеного пункту. Сертифікат на право на земельну частку (пай) тітка не отримала у зв`язку із смертю, однак в список-додаток до державного акта серії ХМ № 0026 на право колективної власності на землю КСП «Нива» с.Стара Пісочна її прізвище внесено як « [PERSON] ». За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне на день смерті їй майно заповіла позивачці, зазначивши її анкетні дані як « [PERSON] ». Крім того, у складеному заповітному розпорядженні персональні дані заповідачки зазначені як « [PERSON] ». При зверненні до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки наявні розбіжності персональних даних спадкодавці, а також відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Просить встановити факт належності заповіту та визнати за нею право на земельну частку (пай). В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Городоцької міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), розміром 2,43 в умовних кадастрових гектарах, розташованого на території Старопісочнянської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області за межами населеного пункту. [PERSON] , як працівник колишнього КСП «Нива» с.Стара Пісочна Городоцького району Хмельницької області набула права на земельну частку (пай), була включена в список-додаток до державного акта серії ХМ №0026 на право колективної власності на землю КСП «Нива» с.Стара Пісочна як « [PERSON] ». За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 24.11.1992 секретарем Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, згідно якого на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] , персональні дані заповідачки зазначені як « [PERSON] ». За заявою [PERSON] відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру та копією спадкової справи. Позивач оформити спадкове майно не може, оскільки існує розбіжність в заповіті щодо прізвища та імені заповідача та особи на користь якої складено заповіт, а також відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно - сертифікат, про що свідчить постанова приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Якимишина С.Є. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03 травня 2023 року, а тому його право підлягає захисту в судовому порядку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вирішені даного спору суд дійшов висновку, що до застосування підлягають норми цивільного законодавства, що діяли на момент відкриття та прийняття спадщини, а саме - Цивільний Кодекс Української РСР в редакції 1963 року. Ч.1 ст.534 ЦК УРСР в редакції 1963 року визначено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, то він визнається таким, що прийняв спадщину. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] , спадкоємець за заповітом, але не оформила юридично своїх спадкових прав. Зазначений факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницької області про те, що [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном. Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). В силу ст.ст.22,23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) або сертифікат було втрачено. Згідно довідки управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 550/291-23 від 28.03.2023 відповідно до державного акту серії ХМ №0026 від 27.09.1995, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Нива» с.Стара Пісочна [PERSON] , яка проживала в с.Пісочна була включена до списків громадян-членів даного КСП, сертифікат не виписувався. Розмір земельної частки (паю) по бувшому КСП «Нива» с.Стара Пісочна Городоцького району Хмельницької області становить 2,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) станом на 27.03.2023 становить 41325,76 грн. Встановлюючи факт належності [PERSON] заповіту, суд надає оцінку й експертному висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз, в якому зазначено, що записи імені «[PERSON]» і «[PERSON]» - є ідентичними, фіксуються довідниками як варіантні форми імені, наприклад патронімічне зближення імен, відбулося через посередництво спільних розмовних варіантів, наприклад «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», утворених від «[PERSON]» і «[PERSON]». Українські імені та по батькові « [PERSON] », « [PERSON] » і « [PERSON] » є ідентичними і виникли через сплутування варіантних пар при міжмовних перетвореннях імен в умовах українсько-російської двомовності. Також виявлено розбіжності в імені спадкоємця - замість [PERSON] в заповіті визначена [PERSON] . Зазначена помилка скоріш за все утворилась через неналежну облікову дисципліну при веденні книг по господарського обліку за 1980-1990 роки за місцем проживання позивачки. Так, за 1980-1982, 1983-1985 роки в господарстві зареєстрованою значиться [PERSON] , а вже з 1986 по 1990 роки - [PERSON] , хоча цілком очевидно, що даний облік з врахуванням інших членів сімї стосується однією і той же фізичної особи. Враховуючи викладене, а також те, що позовна заява про встановлення факту належності заповіту, що має юридичне значення породжує юридичні наслідки для позивача, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд приходить до висновку, що факт належності позивачу заповіту знайшов своє підтвердження в суді, встановлення такого факту необхідно позивачу для оформлення спадщини, права інших осіб при цьому не порушуються, інших спадкоємців не встановлено.. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved