Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 12 жовтня 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. В даному шлюбі [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народилася дочка [PERSON] . Позивач зазначає, що протягом останнього року відносини між нею та відповідачем почали погіршуватися, перестали розуміти один одного та спільне життя не склалося. Проживають окремо один від одного за різними адресами, шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. Діти проживають разом з нею. Підстав для примирення не вбачає. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований виконавчим комітетом Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області 12.10.2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 12.10.2012 року складено відповідний актовий запис за №02. Ухвалою суду від 14.07.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 12 жовтня 2012 року у виконавчому комітеті Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис №02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 12.04.2023 року (а.с.5). Сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 13.04.2023 року та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 12.04.2023 року (а.с.6,7). Звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивачка зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства не ведуть, сенсу підтримувати шлюбні стосунки не має. Відповідач не заперечує проти задоволення позову, про що подав відповідну заяву. При цьому жоден з подружжя не висловив бажання щодо надання строку на примирення з метою збереження родини. Приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, вказані в позовній заяві та небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі, оскільки жодна із сторін не висловила бажання щодо надання строку для примирення. Враховуючи, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя буде суперечити інтересам сторін. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved