Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: [PERSON] звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні дитини, та визначення способів участі у спілкуванні і вихованні дитини. Позовні вимоги мотивував тим, що з вересня 2016 року між позивачем та відповідачем були розпочаті сімейні стосунки і вони почали проживати разом, однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, у квартирі відповідача, що у [ADDRESS] . [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Після вторгнення рф в Україну, сторонами було прийнято рішення про евакуацію відповідача з дитиною в інше безпечне місце, у Волинську область. У липні 2022 року відповідач з дитиною евакуювались, а позивач залишився у місті, оскільки був єдиною особою, яка працює в сім`ї, і крім того, наглядав за своєю бабусею. У грудні 2022 року відповідач знову змінила своє місце проживання, про яке позивача не повідомила. З цього часу сімейні стосунки між [PERSON] та [PERSON] почали погіршуватись. Оскільки відповідач не повідомляла позивачу про своє місце перебування, останній звернувся з заявою про розшук [PERSON] та доньки. В ході розшуку було встановлено, що [PERSON] мешкає у [ADDRESS] , з громадянином [PERSON] . Між [PERSON] та [PERSON] почали виникати непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні та спілкуванні з донькою, і відповідач стала чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною. У звязку з чим, права позивача як батька наразі порушені. 02.02.2023 року позивач звернувся до комісії з питань захисту прав дитини виконкому Червонослобідської сільської ради із заявою про визначення способу його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. 28.02.2023 року даною комісією було прийнято рішення №3 у відповідності до якого заява [PERSON] була залишена без розгляду. Позивач оскаржив дане рішення і 18.05.2023 року Червонослобідською сільською радою було прийнято рішення №133 «Про затвердження висновку щодо визначення способу участі у вихованні малолітньої [PERSON] батьком [PERSON] » Даним рішенням визначено наступний спосіб участі батька у вихованні дитини: спілкування по відеозвязку щосуботи з 12-00 до 14-00 години у присутності матері та приїзд до місця проживання дитини і спілкування з донькою у присутності матері з урахуванням дій, які можуть виникнути. Даний графік участі у вихованні дитини позивача не влаштовує, оскільки звужує його права як батька. До того ж даний графік не визначає порядку спілкування з дитиною при приїзді до місця її проживання. При прийнятті рішення не були прийняті до розгляду ті обставини, що позивач є робітником стратегічного підприємства ДФАТ «Укртелеком», яке забезпечує звязком ЗСУ, у звязку з чим може бути викликаний на роботу у будь який час. Також не було прийнято до уваги відвідування та спілкування дитини з бабусею похилого віку [PERSON] . Однак, не зважаючи на затверджений висновок, відповідач рішення Червонослобідської ради не виконує: навмисно виключає інтернет, не бере телефон у період затвердженого часу для спілкування позивача з дитиною, не дотримується цього часу, виключає звук у телефоні, щоб дитина його не чула. Позивач просив суд зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] ; визначити [PERSON] такі способи участі у спілкуванні та вихованні [PERSON] : з понеділка по п`ятницю включно спілкуватись з дитиною по телефону її матері через відеозвязок з 09-00 до 10-00 години та з 19-00 до 21-00 години; по вихідним дням (субота та неділя) та святковим дням спілкуватись з дитиною по телефону її матері через відеозвязок з 12-00 до 14-00 годину; по вихідним дням (субота, неділя) при приїзді [PERSON] безпосередньо до місця проживання доньки, надати можливість спілкуватись з дитиною наодинці без присутності матері з 09-00 години суботи до 19-00 години неділі; перші та треті вихідні кожного місця з п`ятниці 09-00 години до понеділка 14-00 години надати дитину для поїздки разом з її матірю або без неї (за вибором [PERSON] ), до місця проживання [PERSON] для спілкування з бабусею [PERSON] ; на період відпустки [PERSON] надати йому дитину для поїздки разом з її матір`ю або без неї (на вибір [PERSON] ) до місця його проживання або для відпочинку на весь час відпустки; надати [PERSON] можливість забирати дитину до місця його проживання в період знаходження матері у лікарняних закладах; при приїзді дитини на місце постійної реєстрації м. Дружківка, забирати дитину на вихідні з пятниці 17-00 години по 20-00 годину неділі, а також у святкові дні з 09-00 години по 21-00 годину. Стислий виклад відзиву: 21.07.2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просить залишити позовну заяву без задоволення, а рішення виконкому Червонослобідської сільської ради від 18.05.2023 року №133 в силі. Відзив обгрунтовує тим, що [PERSON] заперечує щодо факту її спільного проживання з позивачем однією сімєю і зазначає, що вони перебували лише у дружніх та інтимних стосунках, і спільного побуту не вели. Позивач жодного разу не залишався ночувати у квартирі відповідача у [ADDRESS] , а лише приходив по своєму бажанню після 20-00 години і уходив до настання комендантського часу у свою квартиру, що по [ADDRESS] . В процесі проведення часу разом, відповідач незаплановано завагітніла і народила доньку, батьком якої є позивач, який після тривалої недовіри з приводу того, що донька народжена від нього, все ж таки записав її на своє прізвище. Навіть після народження спільної доньки, позивач не проживав разом з відповідачем ні дня, не вів спільного господарства та побуту. Допомогу по догляду та вихованню доньки, відповідачу надавала її матір [PERSON] (фінансово), а у фізичному плані старший син [PERSON] . Відсутність факту спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] наразі досліджується Дружківським міським судом Донецької області по справі №229/2686/23. Відповідач не заперечує щодо участі у вихованні малолітньої [PERSON] позивачем, але позивач повинен врахувати вік дитини, оскільки вона в такому віці не може усвідомлювати, що у визначений час потрібно знаходитись біля телефону і з ним спілкуватись, та не розуміє значення батька в її житті. Питання щодо поїздок доньки в м. Дружківка Краматорського району Донецької області та на відпочинок може розглядатися після закінчення бойових дій на території України, так як дані дії загрожують життю та здоровю дитини. Відповідач вважає рішення виконкому Червонослобідської сільської ради від 18.05.2023 року №133 та висновок таким, що відповідає інтересам дитини. У позивача відсутні докази, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні позивача з донькою. Щодо твердження позивача з приводу того, що він є працівником стратегічного підприємства ДФАТ «Укртелеком», яке забезпечує зв`язком ЗСУ, то останнє є безпідставним, оскільки позивач не надав жодного доказу на його підтвердження. Стислий виклад пояснень третьої особи: 28.07.2023 року від начальника служби у справах дітей виконкому Червонослобідської сільської ради надійшли письмові пояснення в яких остання серед обставин, викладених сторонами у позовній заяві та у відзиві, зазначає, що висновок про визначення способу участі у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , затверджений виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради №133 від 18.05.2023 року, є таким, що на даний час максимально відповідає інтересам дитини, а позовні вимоги позивача є безпідставними, необгрунтованими і такими, що можуть шкодити інтересам дитини. Просила залишити позовну заяву [PERSON] без задоволення. \~ \~ \~ \~Пояснення сторін: У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю і просив їх задоволити. Відповідач у судовому засідання заперечувала щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала затверджений виконкомом Червонослобідської сільської ради висновок щодо встановлення способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною і заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 07.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження. 03.08.2023 року від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка була судом задоволена. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 29.08.2023 року закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду по суті. 12.10.2023 року від представника третьої особи надійшло клопотання про відкладення судового засідання, яке призначено на 19.10.2023 року, у звязку з відсутністю представника служби у справах дітей виконкому Червонослобідської сільської ради (відпустка). Клопотання судом задоволено. Встановлені судом обставини: Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження останньої Серії [NUMBER] , виданого повторно 29.11.2022 року. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконкому Червонослобідської сільської ради від 28.02.2023 року №3 заяву [PERSON] залишено без розгляду у зв`язку з незрозумілим викладенням суті заяви та вимог заявника в частині що стосується визначення способу участі у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] . Рішенням виконкому Червонослобідської сільської ради від 18.05.2023 року №133, затверджено висновок щодо визначення способу участі у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] . Висновком сільського голови Червонослобідської сільської ради [PERSON] , визначено спосіб участі у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , шляхом встановлення батькові [PERSON] способу часті у вихованні малолітньої [PERSON] [INFO] за допомогою відеозвязку щосуботи з 12-00 до 14-00, у присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути, та вік дитини, при приїзді батька [PERSON] до місця проживання дитини, спілкування з донькою в присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути. З даного висновку не можливо встановити на підставі яких матеріалів були встановлені обставини, викладені у ньому, чи були заслухані батьки дитини з приводу даного спору, та чи залучався психолог для встановлення психоемоційного стану дитини. З відгука-характеристики з АТ «Укртелеком» вбачається, що [PERSON] , [INFO] працює на посаді кабельника-спаювальника 5 р. в АТ «Укртелеком» з березня 2006 року по теперішний час. Характеризується позитивно. Згідно довідки від 21.07.2022 року №706-5001900058, [PERSON] , зареєстрована у [ADDRESS] , фактично проживає у [ADDRESS] . Відповідно до листа зі служби у справах дітей виконкому Червонослобідської сільської ради від 25.01.2023 року №14, службою у справах дітей встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] фактично проживає разом з мамою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , і зареєстровані як внутрішньо переміщені особи з 25.09.2023 року за даною адресою. Під час проведення перевірки, було здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, умови проживання задовільні і відповідають нормам. З акту обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] проживає разом з малолітньою [PERSON] в будинку громадянина [PERSON] , який надав їм прихисток як внутрішньо переміщеним особам. [PERSON] на даний час знаходиться в декретній відпустці, отримує допомогу на дитину та як ВПО. Також 1000 грн. на проживання їм надає батько дитини [PERSON] . Акт затверджено начальником служби у справах дітей. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно ч. 1 ст. 9 СК України, \~подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.141 СК України\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. ч.\~1,\~ч.\~2\~ст.\~155\~СК України\~встановлено,\~що здійснення\~батьками своїх\~прав та\~виконання обов`язків\~мають ґрунтуватися\~на повазі\~до прав\~дитини та\~її людської\~гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~ч.\~1,\~ч.\~2,\~ч.\~3,\~ст.\~157\~СК України,\~питання виховання\~дитини вирішується\~батьками спільно,\~крім випадку,\~передбаченого частиною\~п`ятою цієї\~статті. Той\~із батьків,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~зобов`язаний\~брати участь\~у її\~вихованні і\~має право\~на особисте\~спілкування з\~нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. ст.\~158\~СК України\~визначено,\~що за\~заявою матері,\~батька дитини\~орган опіки\~та піклування\~визначає способи\~участі у\~вихованні дитини\~та спілкуванні\~з нею\~того з\~батьків,\~хто проживає\~окремо від\~неї. Рішення\~про це\~орган опіки\~та піклування\~постановляє на\~підставі вивчення\~умов життя\~батьків,\~їхнього ставлення\~до дитини,\~інших обставин,\~що мають\~істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч.\~1,\~ч.\~2\~ст.\~159\~СК України,\~якщо той\~із батьків,\~з ким\~проживає дитина,\~чинить перешкоди\~тому з\~батьків,\~хто проживає\~окремо,\~у спілкуванні\~з дитиною\~та у\~її вихованні,\~зокрема якщо\~він ухиляється\~від виконання\~рішення органу\~опіки та\~піклування,\~другий із\~батьків має\~право звернутися\~до суду\~з позовом\~про усунення\~цих перешкод. Суд\~визначає способи\~участі одного\~з батьків\~у вихованні\~дитини (періодичні\~чи систематичні\~побачення,\~можливість спільного\~відпочинку,\~відвідування дитиною\~місця його\~проживання тощо),\~місце та\~час їхнього\~спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до п. 73, п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866, у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (в разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, у разі можливості з іншими родичами дитини, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки потреб батьків з метою встановлення здатності матері, батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. До уваги беруться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини. Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок. Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади з урахуванням висновку служби у справах дітей. Під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті\~ (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. \~Статтею 3 Конвенції «Про права дитини»\~від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. \~Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Наразі, малолітня [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , проживають у [ADDRESS] , як внутрішньо переміщені особи. Місце проживання дитини визначено з матір`ю, за домовленістю обох батьків. Батько малолітньої [PERSON] [PERSON] проживає за місцем реєстрації, у м. Дружківка, Донецької області, де офіційно працює, а тому позбавлений можливості приймати участь у вихованні дитини безпосередньо, шляхом фізичного контакту. Враховуючи, що матір дитини не підтримує контакт з її батьком, останній просив в позасудовому порядку визначити йому спосіб участі у вихованні доньки. Рішенням виконкому Червонослобідської сільської ради від 18.05.2023 року №133, затверджено висновок щодо визначення способу участі у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] . Висновком сільського голови Червонослобідської сільської ради, визначено спосіб участі у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , шляхом встановлення батькові [PERSON] способу часті у вихованні малолітньої [PERSON] [INFO] за допомогою відеозвязку щосуботи з 12-00 до 14-00, у присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути, та вік дитини, при приїзді батька [PERSON] до місця проживання дитини, спілкування з донькою в присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути. Однак, дане рішення органу місцевого самоврядування не усунуло перешкоди щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, внаслідок чого [PERSON] вважає, що його права як батька порушені. Суд зауважує, що обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен мати формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Законодавство України закріплює обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. В іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди. Основною перешкодою у спілкуванні з дитиною, з боку матері, позивач вважає ту обставину, що остання не виходить на відеозвязок за допомогою якого батько міг би спілкуватися з малолітньою дочкою. Також позивач зазначав про те, що відповідач не повідомила його про зміну їх з дитиною місця проживання. У своєму відзиві відповідач, а у письмових поясненнях - представник служби у справах дітей виконкому Червонослобідської сільської ради фактично підтверджують ту обставину, що матір чинить перешкоди у спілкуванні дитини з батьком, зазначаючи, що малолітня дитина не може цілу годину спілкуватися з батьком по відеозвязку, оскільки є непосидючою, не може довго зосереджуватись на розмові, тощо. Суд вважає, що дана ситуація склалася через висновок Червонослобідської сільської ради, яким визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] , зокрема: спілкування по відевідеозвязку щосуботи з 12-00 до 14-00, у присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути, та вік дитини, при приїзді батька [PERSON] до місця проживання дитини, спілкування з донькою в присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути. Даний спосіб участі у спілкуванні дитини з батьком шкодить інтересам не тільки батька, а і дитини, тому, що 2 години спілкування поспіль по відеозвязку є обтяжливим навіть для дорослої людини, а для дитини, якій виповнилось 2 роки 5 міс. таке спілкування може призвести до негативних реакцій і пониженого настрою, що буде проявлятися у дратівливості, плачу, проявах гніву, тощо. До того ж сам час з 12-00 до 14-00 години це час обіду, і присутність дитини на відеозвязку протягом 2-х годин порушить її графік харчування та негативно вплине на здоров`я. І на додаток, в умовах військового стану, можуть виникати проблеми із зв`язком, внаслідок чого батько може бути позбавлений можливості на єдине побачення з донькою протягом тижня. Більш того, дитина у такому віці дуже швидко забуває інформацію і побачення 1 раз на тиждень з батьком по відеозвязку не створить психоемоційний зв`язок між ними, оскільки він не буде підкріплюватися. Права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Насамперед, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Отже, рішення виконкому Червонослобідської сільської ради, яким затверджено висновок голови сільської ради, а не служби у справах дітей, яка б мала скласти даний висновок, винесено не в інтересах малолітньої [PERSON] і створює перешкоди [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою. Посилання відповідача на відсутність доказів, які б підтверджували існування перешкод з боку відповідача щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність спору з цього приводу свідчить про зворотнє. Вимога позивача щодо щоденного спілкування з дитиною, шляхом відеозвязку надасть можливість встановити психоемоційний зв`язок між батьком та малолітньою донькою, оскільки через те, що вони проживають віддалено і не мають змоги контактувати фізично, дитина не отримує інформації про батька. Телефонний дзвінок без можливості ідентифікувати особу та розпізнати її по обличчю, теж не дасть змоги дитині запам`ятати образ батька, тому ефективним способом спілкування малолітньої [PERSON] з батьком [PERSON] , буде встановлення щоденних побачень по відеозвязку тривалістю 5-20 хвилин. Вимога позивача щодо спілкування з дитиною по відеозвязку з понеділка по пятницю, з 09-00 до 10-00 години та з 19-00 до 21-00 години, суперечить інтересам дитини та може шкодити її здоровю і емоційному стану, оскільки настрій та інтерес дитини швидко змінюється, як і потреби, які підлягають першочерговому задоволенню, так як можуть бути повязані зі сном, з харчуванням, з медичним процедурами, з потребою у самостійному дослідженні світу, на що дитина буде відволікатись. Навіть діти віком 6-8 років не можуть цілу годину зосереджувати свою увагу на одній людині і потребують відпочинку та переключення уваги. Крім того, обраний позивачем час вранці з 09-00 до 10-00 години робочого дня, свідчить про те, що позивач ставиться до своєї роботи на обєкті критичної інфраструктури не так відповідально як він про те зазначає, оскільки просить встановити графік побачення з дитиною в робочий час. Щодо побачень з дитиною з 19-00 до 21-00 години, то ця вимога, не може бути задоволена навіть дорослою свідомою людиною, котра має право на вільний час, здоровий та вчасний сон, на здорове харчування, на увагу до особистої гігієни. Малолітня ж дитина, яка потребує увагу до себе, до задоволення своїх потреб, не може в силу віку, приділяти 2 години уваги батьку. Тим паче, підтримувати розмову з батьком, дитині, в якої тільки формується мовлення не є можливим як фізично, так і змістовно, оскільки дитина може описати про свій стан і те, що з нею відбувалося протягом дня за 5 хвилин, і їй не цікаво буде слухати батька протягом 2-х годин. Вимога про спілкування з дитиною у вихідні та святкові дні з 12-00 до 14-00 години також суперечить інтересам дитини з вищенаведених обставин, однак підлягає задоволенню в частині можливості спілкування з дитиною протягом 5-20 хвилин за допомогою відеозвязку. Суд зауважує, що під час військового стану не надаються вихідні дні на період свят, у звязку з чим наразі дана вимога є безпідставною. Щодо поїздок дитини з батьком до місця проживання у м. Дружківка, Донецької області, то суд звертає увагу на те, що батько не піклується про безпековий стан дитини і суперечить своєму твердженню та рішенню з приводу евакуації дитини разом з матірю у більш безпечні регіони країни. Дана вимога також може шкодити інтересам дитини, з огляду на безпековий стан та малий вік дитини, яка може важко переносити подорожі на таку відстань. А оскільки дитина проживає з матірю і має з нею більший емоційний зв`язок ніж з батьком, то такі поїздки без присутності відповідача можуть бути сильним стресом для дитини. Натомість, бажання батька забирати дитину на вихідні і відвозити до його місця проживання не може стати механізмом маніпулювання щодо матері дитини, яка має супроводжувати доньку в таких поїздках. Тому, в подальшому, після встановлення між батьком та малолітньою донькою міцного звязку, є можливим надавати малолітню доньку батьку для спільного сумісного відпочинку, без присутності матері, в більш безпечні регіони країни. Вимога позивача щодо надання йому малолітньої дитини для поїздок до бабусі є необгрунтованою, оскільки бабуся не заявляє про порушення свого права на побачення та спілкування з онукою, крім того позивач не надає жодних доказів того, що між малолітньою [PERSON] та матір`ю позивача наявний психоемоційний зв`зок, який необхідно підтримувати. Вимога [PERSON] щодо надання йому можливості спілкуватись з дитиною безпосередньо під час його приїзду до населеного пункту, де проживає донька, без присутності матері з 09-00 години суботи до 19-00 години неділі, підлягає частковому задоволенню. Батько дійсно має право підтримувати фізичний контакт з дитиною, у зв`язку з чим є необхідним забезпечити його право на побачення з дитиною у вихідні дні, коли [PERSON] може прибувати до с. Нечаївка, Черкаського району, Черкаської області, в якому мешкає його малолітня донька, однак, на перший час це має бути у вигляді зустрічей у денний час, без ночівлі в незнайомому для дитини місці. Більш того, оскільки наразі дитина фактично не контактує з батьком, і матір є для неї головною значущою людиною в житті, дитина може не відчувати себе в безпеці, якщо матері не буде в полі її зору. Тому дану обставину потрібно врахувати під час зустрічі батька з донькою, та під час їх спільного відпочинку. Суд вважає за необхідне рекомендувати позивачу, як батьку дитини, встановити довірливі відносини з донькою під час спілкування по відеозвязку, а під час безпосередніх побачень з донькою, проводити їх на початку в полі зору матері дитини, щоб малолітня донька відчувала себе в безпеці. Згодом, зустрічі можливо проводити без присутності матері дитини, якщо малолітня [PERSON] буде довірливо відноситись до [PERSON] . Вимога позивача щодо надання йому дитини під час відпустки для поїздки разом з матірю дитини, або без неї, до місця проживання позивача, підлягає частковому задоволенню. Батько не позбавлений можливості проводити відпочинок разом дитиною, однак, на час військового стану, суд має врахувати безпекову ситуацію, яка не повинна загрожувати насамперед життю та здоровю малолітньої [PERSON] . А тому, необхідно надати можливість [PERSON] брати малолітню доньку на спільний відпочинок 2 рази на рік тривалістю до 7 днів, у присутності матері дитини або без такої, з огляду на відносини дитини та батька, однак для поїздки на відпочинок в регіони України, які знаходяться щонайменше на відстані 300 км. від лінії бойового зіткнення. Крім того, для ефективного виконання рішення суду, є необхідним зобов`язати відповідача повідомляти позивача про зміну місця проживання дитини, та про стан здоров`я дитини, який позивач має врахувати під час спілкування з диною, та як необхідність у піклуванні про стан здоров`я доньки. Суд звертає увагу позивача на ту обставину, що спілкування з малолітньою донькою через телефон відповідача, покладає на останню додаткові витрати по оплаті послуг за телефонний зв`язок та інтернет, а тому позивачу слід врахувати дану обставину і створити всі умови для вільного спілкування з дитиною. У разі зміни обставин, пов`язаних із віком дитини, станом її здоров`я, психоемоційного стану, завершенням воєнного стану, жодна із сторін не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Судові витрати: Суд вирішує питання про судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн. \~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved