Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] через свого представника, адвоката Пушкарьова О.О., звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцов Ігор Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 235642, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» заборгованості у розмірі 41822,11 грн., яка виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору № 010/3147/82/706923 від 04.11.2019. На підставі вищевказаного оскаржуваного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим І.В. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання рішення та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68008320 від 28.12.2021. Між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] 04.11.2019 був укладений кредитний договір № 010/3147/82/706923 шляхом підписання сторонами заяви про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка». Правонаступником усіх прав та обов`язків за вищевказаним кредитним договором є ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», якому ТОВ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 13-11/20-F від 13.11.2020, якому в свою чергу АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» на підставі договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020 відступлено право вимоги за кредитним договором № 010/3147/82/706923 від 04.11.2019, укладеного між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] . На переконання позивача у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений. Жодних документів, які б свідчили про наявність заборгованості, її розмір та необхідність погашення позивачу не надходило. З огляду на викладене, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню вчинений 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 235642, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» заборгованості у розмірі 41822 грн. 11 коп. та стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 04.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 04.08.2023 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі спірного виконавчого напису. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Пушкарьов О.О., у судове засідання не з`явились. У заяві, яка надійшла до суду 22.08.2023, представник позивача [PERSON] просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання представник відповідача до суду не з`явився, відзиву на позов не подав, але подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Клопотання вмотивоване тим, що сума витрат на професійну правничу допомогу є завищеною та не відповідає складності справи, тож відповідач просить відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу або зменшити розмір заявлених витрат. Повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання треті особи до суду не з`явились. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Як видно з матеріалів справи, 04.11.2019 [PERSON] звернувся до АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» із заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3147/82/706923, за умовами якої він отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 20000,00 грн., строком на 48 місяців. 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 235642 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОФ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», якому ТОВ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 13-11/20-F від 13.11.2020, якому в свою чергу АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» на підставі договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020 відступлено право вимоги за кредитним договором № 010/3147/82/706923 від 04.11.2019, укладеним між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] . Згідно виконавчого напису сума заборгованості за кредитним договором складається з: 25665,89 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16106,22 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією. Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] , з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 50,00 грн., складає 41822,11 грн. Як визначено оскаржуваним виконавчим написом, стягнення заборгованості проводилось за період з 13.11.2020 по 25.06.2021. Постановою від 28.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим І.В.відкрито виконавче провадження № 68008320 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 235642 від 25.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 41822,11 грн. Постановою від 28.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим І.В. у виконавчому провадженні№ 68008320 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 46504,32 грн. Постановою від 31.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим І.В. у виконавчому провадженні № 68008320 оголошено у розшук майно, що належить боржнику [PERSON] . У ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 (справа № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Підстав не враховувати дану правову позицію у суду першої інстанції немає. Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 25.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню з цієї підстави. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову у розмірі 1610,40 грн. Вирішуючи питання про відшкодування на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з приписами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як встановлено судом, у межах розгляду даної цивільної справи позивачу надавалась професійна правнича допомога адвокатом Пушкарьовим О.О. на підставі договору № 27-07-23/2 про надання правової допомоги від 27.07.2023, який наявний в матеріалах справи. До позовної заяви також додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 002368, виданого Пушкарьову О.О. на підставі рішення Ради адвокатів Запорізької області № 19 від 12.09.2019, а також ордер серії АР № 1134231 про надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Пушкарьовим О.О. від 27.07.2023. Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт та розрахунків за договором про надання правової допомоги № 27-07-23/2 від 27.07.2023, адвокат Пушкарьов О.О. надав [PERSON] правові послуги у зв`язку з розглядом даної цивільної справи на загальну суму 20000,00 грн. Матеріали справи містять детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Пушкарьовим О.О. на виконання умов до договору про надання правової допомоги № 27-07-23/2 від 27.07.2023, у якому зазначений перелік послуг та їх вартість. Частиною 5 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частина 4 статті 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням вищенаведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу. Разом із тим, ураховуючи наведені в заяві відповідача доводи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, стягуваних із ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» на користь [PERSON] , до 10000,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу у визначеному судом розмірі є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у судах, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved