Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

20 червня 2023 року представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття, а також просить стягнути на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 2147,20 грн. В обґрунтування позову із посиланням на ст. ст. 180, 181, 182, 191, 192 СК України зазначає, що відповідач є батьком дітей, не надає допомоги на їх утримання та забезпечення їх всім необхідним для гармонійного як фізичного, так і культурного розвитку. Діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Донька [PERSON] є інвалідом з дитинства, потребує постійного догляду матері, яка здійснює його та отримує щомісячну соціальну допомогу у розмірі 300,00 грн. працевлаштуватись позивачка не має можливості з поважних причин. Відповідач працездатний, отримує дохід, тому повинен дбати та піклуватися про своїх дітей. Ухвалою судді від 21 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Відповідач у відзиві на позовну заяву просив позов задовольнити частково, вказав, що згоден сплачувати аліменти в розмірі по 2000 грн. на дитину, оскільки він є військовим, всі зусилля йдуть на військову службу, до того ж перебуває в фактичних шлюбних відносинах з цивільною дружиною, повинен забезпечувати себе, дружину та її дитину від іншого шлюбу, а також його батько-пенсіонер потребує допомоги в утриманні. Просив не стягувати з нього судовий збір та витрат на правничу допомогу, оскільки намагався до цього добровільно сплачувати аліменти. Відповідач до суду не з`явився, проте належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Оскільки заяв про перехід справи з прощеного провадження з викликом сторін в загальне провадження не направляли сторони, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09.10.2010 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 грудня 2021 року розірвано (а.с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.05.2011, виданого виконкомом Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.10.2014, виданого виконкомом Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області, [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 15). Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 19.06.2023 року (а.с. 11-12). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Роменської міської ради № 277 від 14.07.2022 року [PERSON] з 17.06.2022 р. по 17.06.2024 р. перебуває на обліку, одержує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям інвалідам на доньку [PERSON] (а.с. 16). Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідноз ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи,що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання\~спільних дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2, 3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Таким чином, зваживши докази по справі, суд приходить до висновку, що позивач самостійно забезпечити належне утримання двох неповнолітніх дітей не може та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є батьком дітей і повинен її надати, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача необхідно стягнути аліменти на обох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку до досягнення дітьми повноліття, що відповідає приписам ст. ст. 183, 191 СК України. Підстави для стягнення з відповідача аліментів у розмірі половини його заробітку (доходу) позивачем достатніми доказами не доведені, а доводи щодо понесення витрат позивачем на лікування та реабілітацію доньки [PERSON] суд приймає до уваги, у той же час такі витрати можуть бути стягнені з відповідача у порядку, визначеному ст. 185 СК України, при ініціюванні нового судового провадження. Згідно ст.81 ч.1, 6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому судом не приймаються до уваги посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває батько-пенсіонер, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження даного факту відповідачем до суду не надано. Доказів про те, що батько потребує стороннього догляду чи матеріальної допомоги суду не надано. Крім того, згідно ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справахпро стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць. Витрати по справі, а саме: витрати на правову допомогу та судовий збір, відповідно до ст.141, 142 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: partial