Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] , через адвоката Сікача О.М. (ордер а.с.31,32), звернувся з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. У позові вказується, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Реви, Сумської області, смерть настала в місті Цойленрода-Трібес, земельний округ Грайц, Тюрингія, Федеративна Республіка Німеччина. Згідно заповіту від 20 серпня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. за № 5733, [PERSON] [INFO] , заповів свою квартиру [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] звернувся до нотаріуса після спливу строку для прийняття спадщини, рішенням Дніпровського районного суду м. Києві від 18 квітня 2023 року у справі № 755/163/23 було задоволено позовну заяву [PERSON] та визначено додатковий строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] . На день смерті спадкодавцю [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради Київське міське бюро технічної інвентаризації (далі - КП КМР «КМ БТІ») від 01 червня 2023 року КВ-2023 № 16867, в якій зазначено, що право власності набуте на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10-ю Київською державною нотаріальною конторою 20 грудня 1991 року. У позивача наявна лише копія вказаного Договору купівлі-продажу, оригінал відсутній; технічний паспорт на квартиру було замовлено ще за життя спадкодавця. У зв`язку з відсутністю у позивача оригіналу правоустановчого документа на вказану частину квартиру, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. постановою від 07 червня 2023 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач вважає, що його права порушені у зв`язку з неможливістю оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті - [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року відкрито у справі провадження за правилами загального позовного, призначено підготовче судове засідання, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. належним чином завірену копію спадкової справи № 20/2023 щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] (а.с.36-38). Представник відповідач Я.Ляхова (а.с.60) подала відзив на позову заяву, вказуючи, про ухвалення рішення згідно нормам чинного законодавства, справу розглянути без участі представники відповідача. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 27 вересня 2023 року закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено до судового засіданні на 18 жовтня 2023 року о 14:00 (а.с.78-80). 09 серпня 2023 року на виконання вимог ухвали суду від 17 липня 2023 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. направила копію спадкової справи№ 20/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.62-75). Представник позивача 18 жовтня 2023 року подав заяву, в якій просить справу розглянути без участі позивача та його представника, позовну заяву підтримують. У судове засідання учасники справи не з`явились, у заявах просять справу розглянути без їхньої участі. Відповідно положень частини 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За нормою частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, матеріали спадкової справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 1991 року належить на праві власності кв. [ADDRESS] . Договір посвідчено державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори за № 2у-1670, зареєстрований КП КМР «КМ БТІ» у реєстрі 24 грудня 1991 року за реєстровим № 31936 (а.с.22-25). Відповідно до інформаційної довідки КП КМР «КМ БТІ» КВ-2023 №16867 від 01 червня 2023 року, згідно реєстрових книг Бюро, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Десятою Київською державною нотаріальною конторою 20 грудня 1991 року, № 2у-1670, зареєстрованого у Бюро 21 грудня 1991 року за реєстровим № 31936 (а.с.21). Встановлено, що 20 серпня 2019 року [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., зареєстрований в реєстрі за № 5773, відповідно якого заповів квартиру [ADDRESS] позивачу [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру, заповіт від 20 серпня 2019 року, складений [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Стрельченко О.В., зареєстрований у Реєстрі за № 64631877, дата реєстрації 20 серпня 2019 року о 14:02; номер у реєстрі нотаріальних дії 5733 (спадкова справа №20/203, а.с.73 зворот). Крім того, відповідно до Інформаційноїдовідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72645224 від 30 травня 2023 року, складений [PERSON] заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Стрельченко О.В. 20 серпня 2019 року за реєстровим № 5733, є чинний (а.с. 71). Відповідно Витягу із запису акту про смерть S 172/2021, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Цойленрода-Трібес Федеративної Республіки Німеччина, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Реви, Сумської області, Україна, помер [INFO] в місті Цойленрода-Трібес (а.с. 9-11). Документ складений з проставлянням апостиля 12 жовтня 2022 року в місті Ваймар Адміністрацією землі Тюрингія за № 2349/22, відповідно до Гаазької Конвенції від 05 жовтня 1961 року (а.с. 13,14). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30 травня 2023 2021 року № 72645558, за параметрами запиту [PERSON] , дата смерті - [INFO] , у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 70). Таким чином, будь яких інших спадкоємців [PERSON] , окрім позивача, судом не встановлено. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року (справа № 755/163/23), визначено [PERSON] додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Перебіг визначеного додаткового строку слід рахувати з дня набрання рішення законної сили (а.с.15-18). Позивач [PERSON] 30 травня 2023 року звернувся із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. про прийняття спадщини за заповітом до майна після померлого [PERSON] (а.с.64). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. від 07 червня 2023 року № 50/02-31 відмовлено спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлого [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю у спадкоємця оригіналу правоустановчого документа про право власності спадкодавця на квартиру. (а.с.19). Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За матеріалами справи, позивачу судовим рішенням було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Згідно пункту 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до пунктів 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Звернувшись із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав ненадання оригіналу правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на належну йому квартиру [ADDRESS] . Згідно зі статтею 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право власності на спадщину на нерухоме майно, тобто заміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язком, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абзац 3 частини другої статті 331 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-1V право на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до статті 13 Закону України «Про власність», який був чинним на час виникнення у спадкодавця права власності, об`єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Як вказано вище договір купівлі-продажу квартири спадкодавцем укладався у 1991 року, відтак спадкодавець набув право власності на вказану квартир на підставі Закону України «Про власність», який діяв на час укладання договору купівлі-продажу. Положеннями пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням наявних у справі доказів судом встановлено, що позивач, відповідно положень ст. ст.1233, 1235 ЦК України, являється спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину після смерті [PERSON] , при цьому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру позивачу було відмовлено за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу. За викладених обставин позов підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на спадкове майно, яким є: квартира [ADDRESS] . Питання розподілу судових витрат між сторонами суд не вирішує, оскільки у ході розгляду справи судом не встановлено порушення прав позивача відповідачем Київською міської радою.

Outcome: approved