Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 09.08.2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла спадкодавець по закону бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 14.05.2021 року, актовий запис № 9911. Єдиним спадкоємцем по закону першої черги після смерті бабусі був її син, батько позивача та відповідача - [PERSON] . Але [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 03.08.2015 року, актовий запис №11807. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ГК України онуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матерів, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Тому спадкоємцями по закону померлої є онуки : позивач та його сестра [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: земельну ділянку, яка розташована за адресом: Харківська область, Чугуївській р-н., с/рада Великобабчанська, «Сплав» садівниче товариство» обслуговуючий кооператив» № 120 01.05, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 1425304 від 31.05.2013 року, кадастровий номер 6325482000:03:001:0112; -квартиру [ADDRESS] загальної площею 48.1 кв.м., яка належить померлій на підставі свідоцтва про право власності від 10.05.1994 року реєстраційний номер № [NUMBER] виданим Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням від 10.05.1994 р. № 19054, зареєстрованим у Харківським міськбюро тех. інвентаризації у реєстровий книзі за №П.8-5903 від 11.05.1994 року. Бабуся позивача людина похилого віку ( [INFO] ) дуже хворіла, постійно було необхідно піклуватися за нею, здійснювати лікування, звертатися до лікарів, купувати ліки, їй був необхідний щоденний догляд та допомога, що підтверджується довідкою про причину смерті № 202 від 13.05.2021р. Позивач весь час проводив разом з хворою бабусею, намагався створити сприятливі умови, які вплинули б на її стан здоров`я, здійснював догляд за нею. Після її смерті, позивач самостійно, як вказано у договорі-замовлення №004930 від 14.05.2021 р. та в акті на укладення ритуальних послуг №003121 здійснив її поховання. Крім того позивач зазначив, що після смерті бабусі він не заявив про відмову від спадку, а прийняв спадщину, оскільки з нею проживав на час її смерті за адресом: [ADDRESS] . Відповідач по справі також допомагала доглядати бабусю але його сестра інвалід 3-й групи загального захворювання, після ДТП має проблеми з станом здоров`я, самостійно виховує неповнолітнього сина, якому також потрібна її увага та час. Також, позивач вказав, що смерть бабусі дуже вплинула на його нервовий та психологічний стан. Після смерті бабусі він захворів ковідом та тривалий час хворів. Тільки у грудні 2021 року стан здоров`я поліпшився, що підтверджується довідкою медичного центру здоров`я «група компаній ВК» від 15.12.2021 року. У квітні 2022 р. я наново захворів короно вірусом, що підтверджується довідкою ОN CLINIC (м. Харків, пр. Московський, 257) від 19.04.2022 року. На протязі 2021 2022 років постійно лікувався, звертався за допомогою до лікарів, що підтверджується Декларацією № 0001-1М84-Х 5АО. В період воєнного стану державна нотаріальна контора по вул. Межлаука, буд.2 в м. Харкові взагалі тривалий час не працювала, та він не мав можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини. Відповідач по справі звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі в 4- ю Харківську міську Державну нотаріальну контору, відкрита спадкова справа 25.08.2022 року за № 68190224. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини лише у травні 2023 року . Однак нотаріус Павленко Є.Б. пояснила, що було пропущений встановлений законом шестимісячній строк для прийняття спадщини, роз`яснив, що необхідно звернутися до суду, щоб продовжити строк для подання заяви для прийняття спадщини. В іншому порядку, крім судового, це питання вирішити неможливо, оскільки позивач з бабусею були зареєстровані за різними адресами на момент смерті спадкодавця. Заяви, клопотання. У судове засідання позивач не з`явився, позивачем надано письмову заяву про розгляд справи у відсутність позивача, позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надала суду заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила їх задовольнити. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого розгляду справи. 12.09.2023, 18.09.2023, 19.09.2023 року надійшли клопотання відповідача про розгляд справи за її відсутності, в зв*язку з перебуванням за межами України, проти задоволення позову не заперечувала, просила їх задовольнити в повному обсязі. 19.09.2023 надійшло клопотання позивача про витребування з Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори (раніше - Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, адреса: 61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, буд.2 ) матеріалів спадкової справи № 68190224. 19.09.2023 надійшла заява відповідача з поясненнями, згідно яких відповідач визнала обставини справи та дійсно зазначила, що позивач дуже хворів, піклувався за бабусею та мешкав разом з нею в квартирі, яка належить спадкодавиці. 09.10.2023 від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та залучення постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.09.2023 Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.10.2023 року справу призначено до судового розгляду та витребувано з Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори (раніше - Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, адреса: 61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, буд.2 ) матеріали спадкової справи № 68190224. 23.10.2023 з Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори надійшли матеріали спадкової справи № 701П/2021. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Качановиским райЗАГС м. Харкова 16.11.1956 року [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та мати [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Палацом новонароджених м. Харкова 25.08.1977 року [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та мати [PERSON] . Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Палацом новонароджених м. Харкова 19.09.1985 року [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та мати [PERSON] . Згідно рішення\~Фрунзенського районного\~суду м.\~Харкова від\~06.01.2017\~- 10 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1277 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Вказаним рішенням розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладений та зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1277. Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.08.2015 року [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.12.2021 року [PERSON] , [INFO] померла [INFO] Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.05.1994 посвідченого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 1425304 від 31.05.2013 року, кадастровий номер 6325482000:03:001:0112 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 5337300 від 25.06.2013 [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, яка розташована за адресом: [ADDRESS] . 06.10.2023 року [PERSON] звернувся до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою щодо подання заяви про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 06.10.2023 року № 1737/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що він постійно не проживав з померлою на час відкриття спадщини, та пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Також, згідно матеріалів спадкової справи № 701П/2021 щодо майна [PERSON] , після померлої з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] , які є онуками померлої. В матеріалах справи вбачаються розбіжності в прізвищах спадкодавця та спадкоємців, в зв*язку з чим позивачем було надано експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/1060-m від 27.09.2023 з я кого вбачається, що З практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки розбіжностей в українських записах прізвищ через неврахування їх походження, неоднозначну мотивацію похідної основи антропоніма, під впливом їх російської вимови або під графічним впливом записів російською мовою. Зокрема, в українських документальних записах прізвищ поширені випадки сплутування літер е / є в основах. В інших документах прізвище зафіксовано відповідно до чинних стандартів або по-іншому, що зумовлює орфографічну відмінність в різних документах однієї особи або членів однієї родини. Ідентифікація таких записів ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного прізвище [PERSON] / [PERSON] (свідоцтво про смерть, свідоцтво про право власності на житло, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, записи [PERSON] ) та [PERSON] (паспорт, картка фізичної особи - платника податків, записи [PERSON] ; свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ), рос. ЕВСЕГНЕЕВ / ЕВСЕГНЕЕВА (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] , мати [PERSON] ; свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ; свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і принципів міжмовного перетворення прізвищ в ситуації контактного білінгвізму (див. Український правопис, 2019, \~ \~ \~ \~§141, \~ \~ \~ \~144; [PERSON] , [PERSON] . Власні імена людей. Словник-довідник. - К.: Наукова думка, 1996, с. 311-321). Для дотримання вимог закону України «Про захист персональних даних» (Відомості Верховної Ради України, 2010, №34, с. 481) реквізити документів, наданих для експертизи, у цьому експертному висновку не наводяться. Автентичність документів встановлюється за місцем подання експертного висновку. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, згідно з ч.3 ст.1223 ЦК України. Відповідно до положень ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, що визначається ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а з урахуванням пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року 3164 «Деякі питання в умовах воєнного стану», відповідно до якого перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Отже законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що спадкодавець на випадок своєї смерті не залишила заповіту, а отже сторони по справі як спадкоємці першої черги мають рівні права на спадщину після смерті своєї матері. Нотаріус, отримавши відомості про відкриття спадщини після смерті [PERSON] , не повідомила своєчасно всіх спадкоємців у відповідності до вимог\~ст.63 Закону України «Про нотаріат». позивач, хоч і не подав заяву про прийняття спадщини, проте фактично самостійно ніс витрати з утримання спадкового майна, ніс витрати по похованню своєї бабусі, хворів про що надав відповідні документи. Вказані обставини не заперечує і відповідач по справі. З урахуванням веденого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Однією із фундаментальних засад цивільного законодавства у відповідності до\~ст.3 ЦК України\~є справедливість, добросовісність та розумність. За положенням\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Складовою законності і обґрунтованості судового рішення за положенням\~ст.263 ЦПК України\~є його відповідність завданням цивільного судочинства, у тому числі принципу справедливості. Зважаючи на фактичні обставини справи, у тому числі факт утримання позивачем спадкового майна, враховуючи принципи і завдання цивільного судочинства, суд вважає хворобу позивача, та введення воєнного стану на території України, поважними причинами і такими, що у відповідності до\~ст. 1272 ЦК України\~можуть слугувати підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved