Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

У квітні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 29 серпня 1981 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільних неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Впродовж останніх років між подружжям фактично відсутні шлюбні стосунки, наразі вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, почуття любові та поваги одне до одного втрачено. Позивач вважає, що примирення між ними та збереження шлюбу неможливе, тому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 31.08.2023 на електронну пошту суду надійшла заява від імені [PERSON] , у якій автор посилаючись на порушення процесуальних прав відповідача просить залишити позов без розгляду. Подана заява не скріплена електронним підписом заявника, а тому ухвалою суду від 04.09.2023 заява залишена без розгляду. Цією ж ухвалою суд визнав обов`язковою явку сторін - [PERSON] та [PERSON] , для дачі особистих пояснень у судовому засіданні. Позивач у судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем. Представник позивача адвокат Коробко Д.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов, огляду на те, що сама позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, сторони не мають неповнолітніх дітей, спірного майна, а також просив покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 24.10.2023 на електронну пошту суду надійшла заява від імені відповідача [PERSON] про скасування рішення суду, яка не скріплена електронним цифровим підписом заявника, а відтак така заява подана невідомою особою. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 29 серпня 1981 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Сєвєродонецьким міським відділом РАЦС Луганської області, актовий запис №846 (а.с.3). Як зазначила позивач у позові спільних неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Справа перебувала у провадженні суду з 19 квітня 2023 року. За цей час позивач не змінила думку щодо небажання зберегти шлюбно-сімейні відносини з відповідачем.\~ Ураховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Наведені обставини є підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Клопотань про зміну прізвища не заявляла, а тому суд вважає за необхідне залишити прізвище позивача без змін. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved