Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

11 серпня 2023 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] . По день смерті [PERSON] позивач проживала разом з нею, здійснювала за нею догляд, провела її поховання за власний рахунок, що підтверджується довідкою виконкому Тростянецької селищної ради від 09.07.2023 №02-17/1299. За життя, 02 лютого 2018 року [PERSON] зробила заповіт, за яким все своє майно заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні їй на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 0524155100:02:018:0116 площею 0,1448 га, розташованої за тією ж адресою, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] сплинув 19 серпня 2018 року. 19.07.2023 позивач надіслала поштою заяву до Бершадської державної нотаріальної контори Гайсинського району Вінницької області з приводу оформлення спадщини. Позивачу повідомлено, що її постійне місце проживання не зареєстроване за адресою із постійним місцем проживання спадкодавці на час відкриття спадщини і для оформлення спадкових прав необхідно звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Інших спадкоємців окрім позивача немає. На думку позивача необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, водночас позивач проживала з покійною [PERSON] за однією адресою, є такою що прийняла спадщину та необмежена в часі щодо подання відповідної заяви нотаріусу та заведення спадкової справи. Причини пропуску строку вважає поважними. У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, та призначено підготовче засідання. 11.09.2023 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (а.с. 18-23). Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилася, однак 11.09.2023 подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та підтримала позовні вимоги (а.с. 25). Відповідач ані в підготовчі засідання, ані в судові засідання свого уповноваженого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином (а.с. 17, 27, 31,34). Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву - не скористався. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не висловлювала заперечень проти такого вирішення справи. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що до суду звернулася громадянка України [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-5). [INFO] в смт Тростянець Тростянецького району Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до заповіту посвідченого приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вихватнюк Л. А. 02.02.2018 [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно на користь [PERSON] , [INFO] ; заповіт зареєстрований в реєстрі за № 162 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 0524155100:02:018:0116 площею 0,1448 га, розташованої за тією ж адресою, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8-9). Відповідно до довідки Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області №02-17/1299 від 09.07.2023 позивач [PERSON] , 1955 року народження, яка зареєстрована по [ADDRESS] постійно проживала до дня смерті з гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , здійснювала за нею догляд, хоронила. [PERSON] на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Місцем відкриття спадщини відповідно до ст.\~1221\~ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1); якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч. 2). Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Предметом позову у цій справі є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з посиланням позивача на те, що вона по день смерті [PERSON] проживала разом з нею, здійснювала за нею догляд, провела її поховання за власний рахунок, що підтверджується довідкою виконкому Тростянецької селищної ради від 09.07.2023 №02-17/1299, вважала, що вона прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак отримала відмову, у зв`язку з тим, що місце реєстрації спадкодавця і спадкоємиці не співпадають і їй не було відомо, що за життя, 02.02.2018 [PERSON] зробила заповіт, за яким все своє майно заповіла [PERSON] , а тому строк для прийняття спадщини пропущено з поважних причин. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, відповідно до ст.ст.\~1269, 1270 ЦК України, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців, починаючи з часу відкриття спадщини. Протягом встановленого законом шестимісячного строку позивач із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся у зв`язку з відсутністю у неї відомостей щодо складеного на її користь заповіту. 19.07.2023 позивач надіслала поштою заяву до Бершадської державної нотаріальної контори Гайсинського району Вінницької області з приводу оформлення спадщини. Позивачу повідомлено, що її постійне місце проживання не зареєстроване за адресою із постійним місцем проживання спадкодавці на час відкриття спадщини і для оформлення спадкових прав необхідно звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно із ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 у справі № 6-167цс12. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04). Підпунктом 3.2. пункту 3 глави 10 Наказу Міністерства України від 22.02.2012 № 296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" чітко зазначено, що для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус повинен роз`яснити спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. При цьому, відповідно до Постанови Верховного Суду від 26.07.2021 у справі №405/7058/19 необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Суд враховує, що позивач є спадкоємцем за заповітом, який бажає прийняти спадщину, причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, тому суд дійшов висновку про задоволення позову, визначивши позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини строком два місяці. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Однак, враховуючи, що позивач у позовній заяві зазначає, що судові витрати залишає за собою, суд не вбачає підстав для стягнення таких витрат з відповідача.

Outcome: approved