Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. У своїй заяві вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.09.2016 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач, являючись батьком неповнолітньої дитини, не бере участі у вихованні та не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки. Тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку щомісячно, але неменше розміру передбаченого чиним законодавством до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25.05.2023 року прийнято до провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, у заяві до суду просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується трекінгом відправлень, де зазначено, що судова повістка вручена 20.09.2023 року, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку не надав. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПКУкраїни, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи проводився відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд дослідивши письмові докази, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.2). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі(а.с.3). Відповідно до Витягу № 07/12-9923 від 05.04.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, [PERSON] проживає з матір`ю(а.с.8). Згідно зіст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У частині 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У зв`язку з наведеним та враховуючи, що обов`язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей є безумовним, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на одну дитину в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Такий розмір аліментів буде відповідати вимогам закону, буде достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved