Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

20.03.2023р. позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, яким просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позову позивачка посилається на те, що вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду був розірваний. Від цього шлюбу [INFO] в них народилася дитина - спільна дочка [PERSON] . Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 08.08.2019р. з відповідача були стягнуті аліменти на користь її, позивачки, для утримання дочки, але аліменти відповідач не сплачує - не здійснив жодного платежу, має за аліментами заборгованість, а також повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дочки , ніяких відносин з нею не підтримує, не бере участі в її вихованні та матеріальному утриманні, взагалі не цікавиться її життям: не виявляє батьківської уваги та турботи, та, навіть не виявляє бажання спілкуватися. Всі витрати, пов`язанні з утриманням, лікуванням, фізичним та духовним розвитком дитини, несе вона, позивачка, - разом зі своїм другим чоловіком, який бере участь у вихованні та утриманні дитини; тобто, відповідач повністю самоусунувся від участі у житті та вихованні дитини. Тому вона змушена звернутися до суду в інтересах дитини з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. Відповідач, що був повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання, - до суду не прибув, не надав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову незважаючи на те, що був повідомлений судом про час та місце розгляду справи судовою повісткою та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України. А позивачка надала суду заяву, якою підтримала позовні вимоги, просить суд розглянути справу за її відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Тому судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочного порядку. Представник третьої особи - органу опіки та піклування - Болградської міської ради Одеської області - до суду не прибув, був повідомлений судом належним чином (а.с.31). Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав. Вимогами ст.ст.76,81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків, тощо. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини: - позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2013р., що був розірваний рішенням Болградського районного суду Одеської області від 25.02.2020р. (справа №497/132/2020р., а.с.9-10); - від цього шлюбу [INFO] народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, яке було видане 21.04.2015р. відділом державної РАЦС РС Болградського РУЮ в Одеській області, а/з№160), і згідно якого її батьком є відповідач [PERSON] (а.с.8); - згідно свідоцтва про шлюб (серії [NUMBER] , що виданий Болградським районним відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), а/з№47) позивачка 23.01.2020р. зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.12); - відповідно до розрахунку заборгованості за аліментами Болградського відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Південного МУ (м.Одеса), відповідач [PERSON] станом на 30.10.2022р. має заборгованість за аліментами, які він зобов`язаний сплачувати для утримання своєї дочки [PERSON] , - в розмірі 83817,73грн. (а.с.13-14); - довідкою про реєстрацію місця проживання, підтверджується, що дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , - разом з матір`ю - [PERSON] та її чоловіком [PERSON] (а.с.15); - рішенням Болградської міської ради Одеської області №191 від 31.05.2023р., - затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , - через ухиляння його, як батька, від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання свої дочки, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, тощо, зокрема, - не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей (а.с.29); - згідно письмової заяви сестри позивача [PERSON] , а також її сусідки [PERSON] та її чоловіка [PERSON] - вони підтверджують, що дійсно, відповідач [PERSON] - рідний батько дитини заявниці - ніякої допомоги на утримання дочки не дає, взагалі не спілкується із дитиною, ніякої участі в її вихованні не бере, уникає спілкування з дитинною, тобто, - повністю самоусунувся від виховання дитини (а.с.32-38); - згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , що видане 13.10.2010р. - позивачка є інвалідом 2-ї групи з дитинства (а.с.5), тому вона звільнена від сплати судових витрат. В силу п.2ч.1ст.164 СК України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Отже, виходячи з досліджених судом доказів вбачається, що своїми діями відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків, свідомо порушує свої зобов`язання, що закріплені у ст.51 Конституції України, згідно якої: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і у ст.180 СК України. У принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20.11.1959р. записано: «Дитина, якщо це можливо, має зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». У ч.2ст.3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991р., - визначено: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживають усі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, - несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст.11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. А ст.12 вищевказаного Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ст.15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. Під час розгляду даної справи дослідженням наданих суду доказів достовірно встановлено, що відповідач свідомо не виконує своїх обов`язків з виховання дочки [PERSON] , [INFO] , не бере участі в її вихованні, матеріальному забезпеченні, не піклується про неї, тобто, повністю самоусунувся від її виховання. Враховуючи вищевикладене, а також, - що суду не надано відомостей щодо наявності перешкод щодо здійснення батьківських прав та обов`язків відповідача будь-якими особами чи обставинами стосовно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та за наявності доказів його добровільного самоусунення від виконанні цих обов`язків, суд дійшов висновку, що в інтересах дитини підлягає задоволенню позовна вимога позивачки щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Слід також роз`яснити відповідачу, що, відповідно до ст.168 СК України «Мати, батько, що позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав». Відповідно до вимог ч.6ст.141 ЦПК України, - підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved