Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом та просила суд стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 88110,35 грн. У позові посилається на те, що рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 24.10.2012 по справі №1608/2830/2012 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Станом на початок липня 2023 заборгованість зі сплати аліментів складає 88110,35 грн. Через наявність заборгованості, позивачка просить стягнути з відповідача пеню. Згідно її розрахунку з квітня 2018 по вересень 2018 розмір пені складає 96401,07 грн. З урахуванням суми заборгованості та вимог закону позивачка просить стягнути з відповідача пеню у розмірі, що не перевищує 100% заборгованості, тобто 88110,35 грн. Ухвалою від 08.09.2023 було відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Представником відповідача було подано відзив на позов, у якому вважає вимоги позивачки необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. У відзиві обґрунтовує зазначене. Заяв про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін не надходило. Враховуючи вказане, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів. \~ \~ \~ \~ Дослідивши письмові докази, окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно даданого до матеріалів справи свідоцтва про народження (а.с.7), батьками [PERSON] , [INFO] зазначено [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Карлівського районного суду від 24.10.2012 по справі №1608/2830/2012 (а.с.8) вирішено стягувати із [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , працює тренером Красноградської дитячо-юнацької спортивної школи Харківської області, аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] , [INFO] на утримання їхньої спільної дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, починаючи з 24.09.2012 року. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (а.с.5-6) вбачається, що у боржника [PERSON] станом на 03.08.2023 наявна заборгованість у сукупному розмірі 88110,35 грн. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до\~ст.76 ч.1 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.77 ЦПК України). Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. У позовній заяві позивачка просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2018 по липень 2023 у сумі 88 110,35 грн. та судові витрати. Позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів тієї обставини, що [PERSON] має право на стягнення з [PERSON] вказаної суми пені, адже у свідоцтві про народження дитини батьками вказано [PERSON] та [PERSON] , а також рішенням суду аліменти на утримання дочки [PERSON] стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] за недоведеності. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 194,195,196 СК України,

Outcome: dismissed