Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати за ним у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на 1/2 частину автомобіля марки (моделі) DAEWOO-MATIS, тип ТЗ - загальний легковий пасажирський - В, 2007 року випуску, vin [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Свої вимоги мотивувала тим, що 29.10.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб , актовий запис за № 1175. За час перебування у зареєстрованому шлюбі, ними було придбано автомобіль марки) DAEWOO-MATIS, тип ТЗ - загальний легковий пасажирський - В, 2007 року випуску, vin [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ,вартістю 90 (дев`яносто) тисяч грн, який було зареєстровано за [PERSON] . Даний автомобіль придбано спільними зусиллями та спільною працею. В подальшому відповідач у січні 2022 року, в зв`язку с тим , що стосунки між подружжям погіршилися відповідач переїхала до місця проживання своїх батьків. Від спілкування з позивачем відмовляється. Таким чином, крім як у позасудовому порядку поділити автомобіль між сторонами неможливо. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, до суду не прибула та про причини своєї неявки суд не повідомила . Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що з 29.10.2012 р., між [PERSON] та гр. [PERSON] міським відділом державної актів цивільного стану Головного управляння юстиції у Херсонської області , було зареєстровано шлюб , актовий запис за № 1175. У період перебування у шлюбі, а саме 26 січня 2021 року за договором купівлі продажу 6541 2021 2402884 відповідачем [PERSON] придбано автомобіль марки DAEWOO-MATIS, 2007 року випуску, vin [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 90 (дев`яносто) тисяч грн. Як передбачено ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 та 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 та 2 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. На підстав ч. 1 та 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно роз`яснень даних в п.п. 23, 30 Постанови пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст.\~63, ч.1 ст.\~65 СК. Як встановлено по справі спірний автомобіль придбано під час перебування сторін у шлюбі, а тому в силу викладених вимог Закону він вважається спільним сумісним майном подружжя. При поділі майна подружжя підстав визнавати частку одного із подружжя в спірному майні особистою, згідно вимог ст. 57 СК України, у суду немає, коли для захисту прав одного із подружжя при поділі спірного майна, згідно ст. 71 СК України, припинення права на частку в такому майні не потребується. Спірне майно є неподільним і, враховуючи зміст позовних вимог, за кожною із сторін слід визнати право на рівну частку в ньому, залишивши таке майно в їх спільній власності. При вирішенні спору суд, згідно роз`яснень даних в п. 25 Постанови пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вважає необхідним визначити ідеальні частки подружжя в спільному майні, яке залишається в їх спільній частковій власності. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що незалежно від того, на кого з подружжя зареєстроване право власності на майно, придбаний ними автомобіль, належать дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, а тому за кожним із них слід визнати право власності на його частину. Крім того позивачкою представлено документальне підтвердження понесених нею судових витрат зі сплати судового збору, які згідно вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача. За таких обставин позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved