Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

19.09.2023 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, належності їй державного акту на право власності земельною ділянкою зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №850 виданого на ім?я [PERSON] . У заяві зазначила, що їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, що зареєстрований в Книзі записів державної власності на землю за №850 Любимівською сільською радою, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0.6 гектарів для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Любимівської сільської ради. На даний час, відповідно до Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-6300489892023 місце розташування земельної ділянки: [ADDRESS] [NUMBER] . При видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися її власність на свій розсуд. Так, в державному акті на право власності на земельну ділянку її прізвище записано, як [PERSON] та не збігається із записом мого прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області від 22 лютого 1997 року, де її прізвище зазначене, як [PERSON] . Внаслідок такої помилки в неї на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім?я, у зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку. Таким чином, з метою надання можливості вільно розпоряджатися власністю, а саме земельною ділянкою № [NUMBER] в СТ «Мрія», що знаходиться на території Любимівської громади існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на землю №850 виданий Любимівською сільською радою в жовтні 1994 року належить, їй, [PERSON] , просить заяву задовольнити. У судове засідання заявниця не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заінтересовані особи не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, з заявами про відкладення не звертались. На підставі ч.3\~ст.211 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до вимог\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень\~ЦПК\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, що зареєстрований в Книзі записів державної власності на землю за №850 Любимівською сільською радою, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0.6 гектарів для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Любимівської сільської ради. Відповідно до Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-6300489892023 місце розташування земельної ділянки: [ADDRESS] [NUMBER] . Згідно паспорту громадянина України, що був виданий Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області від 22 лютого 1997 року, прізвище зазначене, як [PERSON] . В державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище заявниці записано, як [PERSON] та не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області від 22 лютого 1997 року, де її прізвище зазначене, як [PERSON] . Таким чином, вбачаються розбіжності в написані однієї літери «А» та «О» . Згідно п.7\~Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Відповідно ст.315 ЦПК України\~судами розглядаються справи в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено, що факт належності [PERSON] РНОКПП [NUMBER] державного акту на право власності земельною ділянкою зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №850 виданого на ім?я [PERSON] , а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved