Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницькохї області із вказаним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ №258/ОС, виданий 14.11.2022 року Виробничим структурним підрозділом «Лиманська дирекція» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про припинення дії наказу №112 «Про простій працівників» [PERSON] та призупинення дії трудового договору [PERSON] ; стягнути середній заробіток за весь період затримки по день ухвалення судового рішення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з Виробничим структурним підрозділом «Лиманська дирекція» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» та працював на вказаному підприємстві на посаді слюсаря-електрика з ремонту електроустаткування 5 розряду дільниці з поточного ремонту ст. Попасна №2. 14.11.2022 року Виробничим структурним підрозділом «Лиманська дирекція» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» видано наказ №258/0С, відповідно до п.1 якого з 14.11.2022 року припинено дію наказу №112 «Про простій працівників» [PERSON] та відповідно до п.2 наказу з 14.11.2022 року до припинення або скасування воєнного стану в Україні призупинено дію трудового договору [PERSON] . Зазначив, що вказаний наказ є незаконним, оскільки роботодавець не мав абсолютної неможливості надати йому роботу в межах підприємства. Так, Філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», а також підрозділ Виробничий структурний підрозділ «Лиманська дирекція» продовжували працювати, маючи філії та підрозділи по всій території України. Жодних заходів щодо запропонування йому роботу в інших філіях та в іншій місцевості роботодавцем не вживалося. У поданому АТ «Українська залізниця» відзиві, відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Зазначила, що наказ №258/ОС, яким було припинено дію наказу №112 «Про простій працівників» та призупинено дію трудового договору [PERSON] ухвалений у відповідності до вимог діючого законодавства. Так, приписами Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», на період дії воєнного стану введенні обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених ст.43, 44 Конституції України, а також передбачено право роботодавця призупинити дію трудового договору за умови військової агресії проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. З 24.02.2022 року і дотепер на території України триває військова агресія російської федерації проти України. З березня 2022 року по червень 2022 рік безпосередньо у м. Попасна Луганської області проводилися бої за територію, де військовими силами російської федерації проводилися масові ураження в тому числі цивільної інфраструктури. За наслідками вказаних боїв місто Попасна фактично було знищено та станом на даний час знаходиться під контролем військових сил російської федерації. Таким чином будь-яка діяльність АТ «Укрзалізниці» та її структурних підрозділів у м. Попасна Луганської області, а також у тому напрямку повністю зупинена у зв`язку із окупацією відповідної території, відсутністю доступу до матеріальної бази товариства для забезпечення працівників роботою та можливістю забезпечення умов для виконання цієї роботи. Вказані обставини свідчать про об`єктивну неможливість забезпечення позивача роботою внаслідок окупації території, на якій той працював. Крім того, позивач не перебуває на території міста Попасна Луганської області, що свідчить про те, що навіть у випадку можливості забезпечення його роботою, останній не зможе її виконувати, оскільки професія слюсаря-електрика не передбачає можливості її дистанційного виконання. Також просив врахувати, що відповідач не зобов`язаний звільняти інших працівників які виконують свої трудові обов`язки, з метою надання позивачу пропозиції про переведення до іншої місцевості/підрозділу тощо. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним у позові. Також позивач зазначив, що з часу військової агресії він покинув своє місце проживання та є внутрішньо переміщеною особою. 25.02.2022 року на підприємстві де він працював було оголошено про простій працівників та він отримував відповідні виплати за простій. 14.11.2022 року наказом по підприємству стосовно нього було припинено дію наказу про простій та призупинено дію трудового договору. Просив врахувати, що отримувані він відповідача кошти були фактично його єдиним заробітком, жодних пропозицій від відповідача щодо можливого працевлаштування в інших підрозділах, в інших місцевостях, на інші посади згідно його кваліфікації йому не пропонувалося, хоча відповідач свою роботу не припинив, як і не припинив свою роботу Виробничий структурний підрозділ «Лиманська дирекція». Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що оспорюваний позивачем наказ є законним і обґрунтованим та підстав для його скасування не має. Так, право роботодавця призупиняти дію трудових договорів передбачено положеннями ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Підставою для ухвалення такого наказу було стала неможливість роботодавця забезпечити роботою позивача. Вказане обумовлено веденням на території м. Попасна Луганської області,за місцем роботи позивача, воєнних дій, знищенням відповідних виробничих потужностей та окупацією цієї території російськими військами. При цьому з лютого 2022 року по листопад 2022 рік на підприємстві був оголошений простій та позивач, не виконуючи жодної роботи весь цей період отримував відповідні кошти. Сплата таких коштів особам, які фактично не виконують жодної роботи, є сильним фінансовим тягарем для підприємства. Щодо пропонування позивачу інших наявних вакантних посад на підприємстві, просила врахувати, що за місцем нинішнього проживання таких вільних посад не має, позивачу усно пропонувалося посади в інших місцевостях, проте останній відмовився від них, а звільняти працюючих працівників заради створення вільного робочого місця позивачу відповідач не зобов`язаний. Фактичні обставини справи встановлені судом. [PERSON] був прийнятий на роботу та працював у Виробничому структурному підрозділом «Лиманська дирекція» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Наказом начальника ВСП «Лиманська дирекція» Виробничого структурного підрозділу «Лиманська дирекція» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» було припинено з 14.11.2022 року дію наказу від 25.02.2022 року №112 «Про простій працівників» [PERSON] , слюсар-електрик з ремонту електроустаткування 5 розряду дільниці з утримання та поточного ремонту ст. Попасна №2 виробничого структурного підрозділу «Лиманська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» (п.1 Наказу); з 14.11.2022 року до припинення або скасування воєнного стану в Україні призупинено дію трудового договору [PERSON] , слюсар-електрик з ремонту електроустаткування 5 розряду дільниці з утримання та поточного ремонту ст. Попасна №2 виробничого структурного підрозділу «Лиманська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» (п.2 Наказу). Згідно довідки від 04.04.2022 року №6825-5000686252 [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа; адреса проживання: [ADDRESS] . Застосовані норми права та позиція суду. Відповідно до статті 64\~Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час. Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями30-34,38,39,41-44,53 Конституції України. Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»(далі - Закон № 2136-ІХ) визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Частинами першою та другою Закону № 2136-ІХна період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей43,44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Згідно з пунктом 2Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Відповідно до статті 13 Закону № 2136-ІХ, призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України. Наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою. Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо. Як встановлено, оспорюваний наказ №258/ОС від 14.11.2022 року не містить інформація про причини призупинення, у тому числі про обставини неможливості обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією. Крім того, посилаючись на неможливість переведення працівника на іншу роботу, відповідачем не надано суду відповідних доказів. Також не представлено відповідачем і доказів того, що позивачу пропонувалася переведення на іншу роботу в іншій місцевості, проте останній відмовився це робити. При цьому суд зазначає, що АТ «Українська залізниця» свою діяльність продовжує здійснювати в інших регіонах, і доказів неможливості надати роботу позивачу відповідно до його фаху суду не представлено. За таких обставин суд вважає обґрунтованими вимоги позову стосовно визнання незаконним та скасування наказу №258/ОС від 14.11.2022 року про припинення з 14.11.2022 року дії наказу від 25.02.2022 року №112 «Про простій працівників» [PERSON] та призупинення з 14.11.2022 року дії трудового договору [PERSON] , слюсар-електрик з ремонту електроустаткування 5 розряду Дільниця з утримання та поточного ремонту ст. Попасна 32 виробничого структурного підрозділу «Лиманська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд». Щодо вимог про стягнення середнього заробітку за весь період затримки у розрахунку суд зазначає, що фактично до ухвалення наказу про призупинення дії трудового договору позивач, згідно наказу підприємства від 25.02.2022 року №112 знаходився на простої. Отже після скасування наказу про призупинення дії строкового договору простій позивача відновлюється, а отже останній у такому випадку має право на отримання не середнього заробітку за час затримки у розрахунку, а відповідних виплат у зв`язку із простоєм. За таких обставин у задоволенні вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки у розрахунку слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1073,6 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial