Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 20 серпня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 259. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 20 серпня 2005 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося через різні характери та різні погляди на життя та сім?ю. Відповідач почав вживати алкогольні напої. 17 травня 2020 року з метою збереження сім`ї відповідач проходив лікування від алкогольної залежності і був закодований хімічним методом терміном на 5 років, проте даний метод не дав позитивного результату. Після чого подружжя припинило спільне проживання. Спільне господарство не ведеться, фактично шлюбні відносини припинено, шлюб носить формальний характер. З цих підстав позивач просить шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 26 липня 2023 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 липня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду на 20 вересня 2023 року о 10.00 год. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2023 року витребувано з Міністерства соціальної політики України інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) [PERSON] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що з 2019 року не проживає з відповідачем однією сім`єю та не веде спільне господарство. Відповідач не спілкується з дітьми та не цікавиться їх життям. Окрім того, зазначила, що відповідач проживає на тимчасово окупованій території. Відповідач в судові засідання, призначені на 20 вересня 2023 року та 11 жовтня 2023 року не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судової влади. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Враховуючи те, що позивач в позовній заяві вказав адресу проживання відповідача: [ADDRESS] , суд позбавлений можливості надіслати відповідачу позовну заяву з додатками, копію ухвали про відкриття провадження та судову повістку, оскільки УДППЗ «Укрпошта» не здійснює відправку кореспонденції до Донецької та Луганської областей. Відповідно Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р (зі змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КМУ № 128-р від 18.02.2015) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», УДППЗ «Укрпошта» не здійснює відправку кореспонденції до Донецької та Луганської областей. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області, про що складено актовий запис № 259. Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області. Від спільного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є внутрішньо-переміщеною особою та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не проживають разом та не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 зазначено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved