Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Представник позивача Підволочиської селищної ради - голова Підволочиської селищної ради Дацко В.Г. звернувся до суду із позовною заявою, в інтересах неповнолітньої [PERSON] , до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обгрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідачка, [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] . З часу народження дитини перебуває на контролі служби у справах дітей, оскільки щодо старших двох синів позбавлена батьківських прав. [PERSON] проживаючи разом із донькою, зневажливо відносилася до матеріального благополуччя сім`ї та виховання дитини, не забезпечувала їй належне харчування, часто залишала доньку саму на ніч, у зв`язку із чим [PERSON] перебувала на обліку дітей, що опинилися у складних життєвих обставинах. Крім того, з метою захисту прав та інтересів дитини, [PERSON] була направлена в цент соціально- психологічної реабілітації служби у справах дітей Тернопільської ОДА та завдяки спільним зусиллям суб`єктів право-виховної роботи була повернута в сім`ю матері. Однак, стосунки між ним продовжували бути напруженими, [PERSON] не створила належних умов для виховання дитини. У зв`язку із неналежним доглядом матері, [PERSON] вживала міцні алкогольні напої, виявляла агресивність, перебувала в компанії старших чоловіків та 08 липня 2020 року потрапила до лікарні із алкогольним отруєнням. Мати від лікування доньки самоусунулась. На даний час [PERSON] є ученицею Підволочиського професійного ліцею, проживає в гуртожитку, з матір`ю не спілкується та спільно не проживає. [PERSON] , в свою чергу, життям дитини не цікавиться, не забезпечує її усім необхідним. [PERSON] звернулася до Підволочиської селищної ради з проханням позбавлення її матері батьківських прав. [PERSON] написала власноручну заяву про позбавлення її батьківських прав. Питання про позбавлення останньої батьківських прав було винесене на засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому селищної ради 04 вересня 2023 року, де було прийняте відповідне рішення, та як наслідок, було подано до суду позовну заяву. Крім того, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь установ та осіб, на утриманні яких буде перебувати [PERSON] , аліменти в сумі 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача, а також особа, в інтересах якої подано позовну заяву, [PERSON] , в судове засідання не прибули, подали заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутності, позов підтримують та просять задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, подала заяву, в якій просить судове засідання проводити без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223 ЦПК України. Суд, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 2006 року Богданівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , батько - [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , 21 грудня 2021 року органом 6123 видано паспорт громадянина України № [NUMBER] . Рішенням Підволочиської селищної ради від 07 вересня 2023 року №269 затверджено висновок органу опіки, піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , що проживає в с. Богданівка, Тернопільського району, Тернопільської області, щодо [PERSON] , [INFO] , та відповідність його інтересам дитини. У вказаному висновку зазначено наступне: [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] . З часу народження дитини перебуває на контролі служби у справах дітей, оскільки щодо старших двох синів позбавлена батьківських прав. [PERSON] проживаючи разом із донькою, зневажливо відносилася до матеріального благополуччя сім`ї та виховання дитини, не забезпечувала їй належне харчування, часто залишала доньку саму на ніч, у зв`язку із чим [PERSON] перебувала на обліку дітей, що опинилися у складних життєвих обставинах. Крім того, з метою захисту прав та інтересів дитини [PERSON] була направлена в цент соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Тернопільської ОДА та завдяки спільним зусиллям суб`єктів право-виховної роботи була повернута в сім`ю матері. Однак, стосунки між ним продовжували бути напруженими, [PERSON] не створила належних умов для виховання дитини. У зв`язку із неналежним доглядом матері, [PERSON] вживала міцні алкогольні напої, виявляла агресивність, перебувала в компанії старших чоловіків та 08 липня 2020 року потрапила до лікарні із алкогольним отруєнням. Мати від лікування доньки самоусунулась. На даний час [PERSON] є ученицею Підволочиського професійного ліцею, проживає в гуртожитку, з матір`ю не спілкується та спільно не проживає. [PERSON] , в свою чергу життям дитини не цікавиться, не забезпечує її усім необхідним. [PERSON] звернулася до Підволочиської селищної ради з проханням позбавлення її матері батьківських прав. [PERSON] написала власноручну заяву про позбавлення її батьківських прав. У зв`язку із наведеним орган опіки та піклування Підволочиської селищної ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] [PERSON] 08 серпня 2023 року власноручно написала заяву, в якій просить позбавити її батьківських прав стосовно доньки [PERSON] . У відповіді на запит №754/2.2-02-14.5 від 17 квітня 2014 року, відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області повідомляє про те, що [PERSON] , народилася [INFO] в селі Богданівка, Підволочиського району, Тернопільської області, батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька записані в актовому записі №10 від 22 грудня 2006 року за слів матері. [PERSON] народилася [INFO] у місті Львові, про що свідчить копія паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 24 листопада 2016 року Підволочиським РС УДМС України в Тернопільській області. [PERSON] 10 серпня 2023 року написала власноручну заяву, в якій просить позбавити її маму - [PERSON] , батьківських прав, оскільки остання не займається її вихованням та не цікавиться її життям. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2014 року, [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження оцінки потреб дитини [PERSON] , членом сім`ї якої є [PERSON] , вага та зріст дитини відповідають віку, дитина часто буває голодна, навчається у професійно-технічному закладі освіти, однак відвідує його рідко, надмірно збуджена, виявляє агресію, має шкідливі звички, не має контакту з матір`ю. Як вбачається із висновку оцінок потреб сім`ї, членами якої є [PERSON] та [PERSON] основними обставинами, що спричиняють складні життєві обставини є ухилення батьками від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. В дитини наявні психологічні травми, мати не здатна забезпечувати потреби дитини, проблеми в сім`ї тривають декілька років, мати не усвідомлює наявність проблем та не готова до співпраці. Наказом Служби у справах дітей Підволочиської РДА Тернопільської області від 26 квітня 2013 року №28-од, [PERSON] поставлено на облік дітей, що опинилися в складних життєвих обставинах. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, виданої Богданівським старостинським округом Підволочиської селищної ради 06 вересня 2023 року №164, до складу сім`ї [PERSON] входять [PERSON] - син, [PERSON] , [PERSON] - донька. В характеристиці на [PERSON] , виданій Богданівським старостинським округом Підволочиської селищної ради 06 вересня 2023 року №49, а також в характеристиці, виданій старостою села Богданівка від 08 липня 2020 року №22 та характеристиці сільського голови села Богданівка від 17 вересня 2014 року №46, зазначено, що остання є матір`ю-одиначкою, в якої троє дітей. Не приділяє належної уваги вихованню дітей. Вихованням доньки [PERSON] не займається, у зв`язку із чим остання не харчується та ночує де прийдеться. За час проживання в селі зарекомендувала себе з негативної сторони. До [PERSON] неодноразово виникали претензії у зв`язку із вихованням дітей. Скандальна та непослушна. Згідно з інформацією Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 14 вересня 2023 року №8139/112/02, [PERSON] 13 липня 2020 року та 28 листопада 2022 року притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки [PERSON] . Як вбачається із запиту Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 21 лютого 2023 року №1434/112/02-2023, [PERSON] перебуває на профілактичному обліку у Тернопільському РУП ГУНП в Тернопільській області. Відповідно до довідки №78, виданої 24.07.2020 року КНП «Підволочиська центральна районна лікарня» Підволочиської районної ради, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у дитячому відділенні. За час перебування мати дитину не відвідувала. Із актів обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] від 20.07.2021, 18.08.2021 року вбачається, що для виховання, розвитку та проживання дитини потрібно покращити необхідні умови. Дитина має окрему кімнату, письмовий стіл, шкільне приладдя, але все розкидане. Є достатньо одягу який потрібно перебрати та поскладати. Згідно інформації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської РДА від 23 липня 2020 року №106, у [PERSON] при поступленні спостерігалася тривожність, агресивність, бажання самовільно покинути заклад. Зі слів дитини, вона часто вживала міцні спиртні напої та має певну залежність від них. За час перебування дитини у закладі [PERSON] доньку відвідала один раз. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою важливі правові наслідки як для батьків, так і для дітей. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише за наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Висновком органу опіки, піклування Підволочиської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , жительки с. Богданівка, Тернопільського району, Тернопільської області, щодо [PERSON] , [INFO] , затвердженим рішенням виконавчого комітету 07 вересня 2023 року №269, встановлено доцільність позбавлення батьківських прав. За вказаних обставин судом встановлено, що відповідач не забезпечує своїй неповнолітній доньці необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками. З цих підстав, беручи до уваги інтереси дитини, необхідність умов її нормального розвитку та виховання, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити та позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того, в позовній заяві представник позивача просить стягувати із [PERSON] на користь осіб та установ, на утриманні яких буде перебувати дитина, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд роз`яснює наступне. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України). Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривні. В ході судового розгляду суд з`ясував, що дитина проживає в гуртожитку; мати - [PERSON] не бере жодної участі у матеріальному утриманні доньки. [PERSON] є працездатною, стан її здоров`я є задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання доньки [PERSON] , [INFO] . З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати їх спільну дитину, суд доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів, підлягають задоволенню. Слід стягнути із [PERSON] на користь осіб та установ, на утриманні яких буде перебувати дитина, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову та до досягнення нею повноліття. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку [PERSON] .

Outcome: approved