Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

18.08.2023 позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем,який розірвано згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2020 року. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і таким чином неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання спільної дитини. Позивач вважає, що відповідач перебуває у відмінному стані здоров`я, що сприяє йому перебувати на роботі та отримувати дохід, та має можливість сплачувати аліменти на сина [PERSON] у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та інших непрацездатних утриманців \~і \~неповнолітніх дітей\~немає (а.с.1-3). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.08.2023 справа передана головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с.12-13). Ухвалою судді від 23.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.16). Позивач 11.10.2023 через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила проводити розгляду справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи на останню відому адресу за місцем реєстрації, так і через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 11.10.2023 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2020 у справі №336/2657/20, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05.07.2008 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №313 - розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці залишити дошлюбне прізвище " [PERSON] " (а.с.9-11). Згідно з копії свідоцтва про народження, виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 11.08.2009 серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №1010 Батьками вказані, батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідок від 16.04.2022 №2615-5001116693 та №2615-5001115703 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання [PERSON] та [PERSON] : [ADDRESS] ; фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] (а.с.6, 7). Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. У силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує вік сторін та дітей, потреби дітей щодо належного утримання. Згідно з ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновку, що батьки дитини повинні забезпечити її утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого для певного віку дитини, як мінімальної гарантії для збереження її здоров`я та розвитку. При цьому кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що в свою чергу відповідає конкретним обставинам справи. Усі інші доводи і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні та не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивач звернулась із позовом до суду, з 18 серпня 2023 року. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі та

Outcome: approved