Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 15.08.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 828. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони познайомилися в 2015 році через мережу інтернет, тоді почали зустрічатися і стали проживати разом, а потім уклали шлюб. Шлюб було укладено 15.08.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 828. Подружжя разом проживало в квартирі чоловіка в місті Києві. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Спочатку стосунки подружжя були нормальними, проте приблизно через рік після одруження почали псуватися стосунки через те, що не вистачало коштів на життя, на лікування, на облаштування побуту. Чоловік спочатку взагалі не працював, а коли він захворів, то через догляд за ним і дружина втратила роботу. Грошей стало ще менше. Чоловік довгий час не працював взагалі, потім врешті влаштувався в Ірпені на роботу, але там була дуже мала зарплатня. Дружина неодноразово пропонувала чоловікові змінити роботу, але він лише уникав змін і зауважував, що вона йому заважає працювати. Ще раніше, невдовзі після одруження, поставало питання про розлучення, але з`ясувалося що дружина вагітна, і чоловік дав обіцянки заробляти на сім`ю та дитину, проте нічого не змінилося з боку чоловіка в питанні необхідності забезпечення сім`ї. Коли вже певний час стали тривати сварки позивач зрозуміла, що зникло кохання, немає жодних почуттів, чоловік став чужим, однак, не дивлячись на це, дружина довгий період часу намагалася зберегти сім`ю і добрі стосунки, неодноразово намагалася владнати цю критичну ситуацію, пояснювала що хоче мати спокійну психологічну обстановку і зберегти своє здоров`я, бо все відбивається на її психічному стані та дитини, що не дало позитивних наслідків. Чоловік змінюватися не хотів та не виконував супружній обов`язок вже багато років. З 2020 року спільного сімейного господарства сторони не ведуть, живуть як окремі люди. Шлюбні стосунки між сторонами фактично повністю припинено. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, бо буде суперечити інтересам позивача та інтересам спільної дитини. Врешті подружжя вирішило розлучитися. Спору про поділ майна сторони не мають. Чоловік не бажає розлучатися у добровільному порядку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.09.2023 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 04.10.2023 до суду від позивачки надійшла заява, у якій остання просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Зазначила, що з відповідачем не проживає з 20.08.2023, з цього ж періоду не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] . 04.10.2023 до суду від відповідача надійшла заява, у якій останній просить суд розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Вказав, що з позивачкою не проживає та не веде спільного господарства з 20.08.2023. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд доходить наступного. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.08.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 828. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться, продовжувати шлюбні відносини не бажає. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам спільних дітей, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved