Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

21.06.2023 позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] , який мотивує тим, що з 17.10.2014 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Наразі шлюб із відповідачем має формальний характер, сторони проживають окремо. [PERSON] офіційно ніде не працює, але є здоровим та працездатним та має можливість сплачувати аліменти. У добровільному порядку відповідач не надає допомогу по утриманню дитини, що і стало підставою звернення до суду. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.06.2023 та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду на 20.09.2023 року. У судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, підтвердив відсутність у нього офіційного працевлаштування. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд встановив, 17.10.2014 р. між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 210, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с. 9). Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданою повторно 26.04.2022 ( а.с. 10). [PERSON] , [INFO] наразі є неповнолітньою та проживає разом з позивачкою. Даний факт не заперечується відповідачем. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем за наявності для того законних підстав. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони мають неповнолітню доньку, яка після фактичного припинення подружніх відносин між сторонами проживає разом з матір`ю [PERSON] . Відповідач як батько зобов`язаний утримувати свою неповнолітню доньку до її повноліття. Відповідач здоровий, працездатний, але офіційно не працевлаштований, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має. За таких обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі в у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved