Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про припинення застави, визнання власника майна добросовісним набувачем і скасування обтяження у вигляді застави. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником автомобіля Honda Civik, № кузову [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль був придбаний позивачем на підставі довідки-рахунку № ВІА179118 від 27.01.2014. У серпні 2020 позивач мав намір продати автомобіль, але йому було відмовлено у перереєстрації його автомобіля, оскільки на вказаний транспортний засіб зареєстроване обтяження у вигляді заборони відчуження. Пізніше, стало відомо, що на автомобіль Honda Civik, № кузову [NUMBER] зареєстроване обтяження АТ «Альфа-Банк», документ-підстава - договір застави. Позивач зазначає, що застава автомобіля Honda Civik, № кузову [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] була припинена на підставі ст. 593 ЦК України, у зв`язку з реалізацією предмета застави, а після і продажем вказаного автомобіля позивачу [PERSON] . Отже, позивач вважає, що у АТ «Альфа-БАнк» відсутнє право застави на рухоме майно автомобіль Honda Civik, № кузову [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] . Враховуючи викладене, позивач просить визнати припиненим договір застави № 027/7192444-ZO від 12.09.2008; визнати позивача добросовісним набувачем автомобіля легкового, Honda Civik, номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] ( [NUMBER] ); скасувати обтяження у вигляді застави накладене АТ «Альфа-Банк» на автомобіль легковий, Honda Civik, номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] ( [NUMBER] ); стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.06.2021 року позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про припинення застави, визнання власника майна добросовісним набувачем і скасування обтяження у вигляді застави - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали. 23.06.2021 від представника позивача [PERSON] - [PERSON] , надійшло клопотання про усунення недоліків. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.06.2021 року, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.05.2023 клопотання представника відповідача про заміну первісного відповідача на належного відповідача у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про припинення застави, визнання власника майна добросовісним набувачем і скасування обтяження у вигляді застави - задоволено. Замінено у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про припинення застави, визнання власника майна добросовісним набувачем і скасування обтяження у вигляді застави - первісного відповідача Акціонерне товариство «Альфа-банк» на належного відповідача - Акціонерне товариство «Сенс банк». Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Представник відповідача надав до суду письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Разом з цим, представник відповідача надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.09.2008 між Акціонерно-комерійний банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 027/719240-KR на купівлю автотранспортних зсобів. Відповідно до п. 1.1. ст. 1 Кредитного договору, кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковосрті, платності та цільового характеру використання у сумі 22674,00 доларів США 00 центів, зі сплатою 13,50 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 20 числа кожного місяця згідно графіку, вказаний в пп. 1.1.1. п. 1.1. ст. 1 договору. Згідно пп. 1.1.1. п. 1.1. ст. 1 Кредитного договору, графік погашення заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 11 вересня 2015, на умовах визначених договором. Пунктом 1.2. ст. 1 Кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки Honda, модель Civik, 2008 року випуску, чорного кольору, згідно з договором купівлі-продажу № НН-00333 від 17.07.2008 укладеним з АЛК Инвест. В рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 027/719240-KR від 12.09.2008, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та Акціонерно-комерційними банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір застави № 027/719244-ZO, який посвідчений Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 10290. За умовами договору застави [PERSON] передав у заставу транспортний засіб, а саме: транспортний засіб Honda, модель Civik, (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , легковий седан, зареєстрований ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві 04.09.2008. 16.10.2013 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано приватне обтяження на вищевказаний автомобіль. 29.01.2014 автомобіль марки Honda, модель Civik, 2008 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , легковий седан, що належить [PERSON] на праві власності та виступає забезпеченням за кредитним договором, відчужений [PERSON] , що підтверджується довідкою-рахунком серії ВІА № 179118 від 27.01.2014. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава є способом забезпечення зобов`язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Стаття 572 ЦК України визначає, що у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Як зазначено у ч. 1 ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Частиною 4 ст. 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Окрім того, відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом. Суд зазначає, що зважаючи на пряму норму Закону, на даний час не настало жодної обставини, котра б відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» зумовлювала припинення застави, та як наслідок, зняття обтяження. Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] стверджує, що він є добросовісним набувачем транспортного засобу марки Honda, модель Civik, 2008 року випуску, (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] . Проте, [PERSON] не надав жодних належних та допустимих доказів того, які підтверджують, що останній є належним набувачем транспортного засобу. Як встановлено судом, 16.10.2013 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано приватне обтяження на вищевказаний автомобіль. При цьому, [PERSON] придбав транспортний засіб 29.01.2014, тобто в момент, коли в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були присутні відомості про обтяження спірного транспортного засобу. Згідно ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Системний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 619/4033/18. Таким чином, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на момент відчуження транспортного засобу [PERSON] та станом на сьогодні присутні відомості про обтяження предмета застави, а саме: транспортний засіб марки Honda, модель Civik, 2008 року випуску, 2008 року випуску, (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , [PERSON] не є і не може бути визнаним добросовісним набувачем вказаного автомобіля, а застава спірного транспортного засобу зберігає свою чинність для нового власника. Вказане свідчить, що транспортний засіб, який є предметом застави, був відчужений за наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього майна, тобто відчуження транспортного засобу було заборонено, а тому відсутні підстави для визнання позивача добросовісним набувачем. Відтак, суд приходить до висновку, що реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи і на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи встановлені обставини та досліджені наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до Акціонерного товариства «Сенс банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про припинення застави, визнання власника майна добросовісним набувачем і скасування обтяження у вигляді застави. - необхідно відмовити.

Outcome: dismissed