Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом і просить припинити стягнення аліментів з неї на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягнутих на підставі судового наказу Біляївського районного суду Одеської області № 496/2405/22 від 05.07.2022 року, починаючи з 05.05.2023 року. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 05.07.2022 року з неї стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.06.2022 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . З кінця квітня 2023 року малолітня [PERSON] проживає разом з нею за місцем її реєстрації та перебуває на повному її матеріальному утриманні. У зв`язку з цим, враховуючи, що дитина не проживає з батьком, який в той же час отримує аліменти на її утримання, вважає, що стягнення аліментів на підставі вищевказаного судового наказу має бути припинено. У зв`язку з викладеним звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 08 травня 2023 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає і просить справу розглянути без її участі. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 05.07.2022 року Біляївським районним судом Одеської області було видано судовий наказ по справі № 496/2405/22 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , щомісячно, аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 23.06.2022 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття (ч.2 ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. З аналізу вказаних норм Сімейного кодексу України слідує, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Стаття 179\~СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно ст.\~273\~СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього\~Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. З урахуванням предмета цього спору, однією з обставин, яка має бути встановлена у цій справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідно ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В ході судового розгляду встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за її місцем реєстрації, що підтверджується довідками Біляївської міської ради Одеського району Одеської області № 224 та № 225 від 28.04.2023 року (а.с.8,9). Дитина проживає з матір`ю [PERSON] з 28.04.2023 року, знаходиться на її утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] . Таким чином, враховуючи виданий судовий наказ від 05.07.2022 року по справі №496/2405/22 та те, що [PERSON] не проживає з батьком [PERSON] , підстави для стягнення аліментів з позивача на його користь на утримання доньки, відсутні. Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 05.05.2023 року. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, та підлягає задоволенню з підстав, викладених вище. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved