Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

В липні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Смоли» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів їх сплати та моральної шкоди, в якому просить стягнути з АТ «Смоли» заборгованість по заробітній платі в сумі 44659,29 грн., компенсацію втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх сплати в сумі 4073,90 грн., моральну шкоду в сумі 1000,00 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що він 01.10.2001 року був прийнятий на роботу до Державного підприємства «Смоли» на посаду слюсаря-ремонтника. 30.06.2022 року ДП «Смоли» припинено шляхом його перетворення в Акціонерне товариство «Смоли», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ДП «Смоли». З вересня 2022 року по березень 2023 року йому була нарахована та невиплачена заробітна плата у розмірі 44659,29 грн. Згідно із довідкою відповідача № 33 від 02.05.2023 року, заборгованість по заробітній платі складає: за вересень 2022 р. 5805,68 грн.; за жовтень 2022 р. 5859,28 грн.; за листопад 2022 р. 5636,61 грн.; за грудень 2022 р. 9970,60 грн.; за січень 2023 р. 6538,68 грн.; за лютий 2023 р. 6451,91 грн.; за березень 2023 р. 4396,53 грн. Всього заборгованість складає: 44659,29 грн. Індекс інфляції: вересень 2022 101,9; жовтень 2022 102,5; листопад 2022 100,7; грудень 2022 100,7; січень 2023 100,8; лютий 2023 100,7; березень 2023 101,5. Підрахунок: 44659,29 х (101,9х102,5х100,7х100,7х100,8х100,7х101,5) = 48733,19 грн. Отже, 48733,19 грн. 44659,29 грн. = 4073,90 грн. Окрім того, внаслідок невиплати\~АТ «Смоли»\~заробітної плати,\~він зазнав\~моральних страждань,\~які виразилися\~у зміні\~способу життя\~та у\~переживаннях,\~пов`язаних із\~необхідністю звернення\~до суду\~за захистом\~порушених прав.\~Моральну шкоду\~оцінює у\~розмірі 1000,00грн.\~Просить позов\~задовольнити.\~ Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 01.10.2001 року був прийнятий на роботу до Державного підприємства «Смоли» на посаду слюсаря-ремонтника. 30.06.2022 року ДП «Смоли» припинено шляхом його перетворення в Акціонерне товариство «Смоли», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ДП «Смоли». Згідно із довідкою АТ «Смоли» № 33 від 02.05.2023 року, заборгованість по заробітній платі позивача складає: за вересень 2022 р. 5805,68 грн.; за жовтень 2022 р. 5859,28 грн.; за листопад 2022 р. 5636,61 грн.; за грудень 2022 р. 9970,60 грн.; за січень 2023 р. 6538,68 грн.; за лютий 2023 р. 6451,91 грн.; за березень 2023 р. 4396,53 грн. Всього заборгованість за період з вересня 2022 року по березень 2023 року складає: 44659,29 грн. Згідно ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 115 КЗпП України , заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 33 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Статтями 1 та 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Розрахунок компенсації втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів: за вересень 2022 нараховано 5805,68 грн.; за жовтень 2022 5859,28 грн.; за листопад 2022 5636,61 грн.; за грудень 2022 9970,60 грн.; за січень 2023 6538,68 грн.; за лютий 2023 6451,91 грн.; за березень 2023 4396,53 грн. Всього: 44659,29 грн. Індекс інфляції: вересень 2022 101,9; жовтень 2022 102,5; листопад 2022 100,7; грудень 2022 100,7; січень 2023 100,8; лютий 2023 100,7; березень 2023 101,5. Підрахунок: 44659,29 х (101,9х102,5х100,7х100,7х100,8х100,7х101,5) = 48733,19 грн. Отже, 48733,19 грн. 44659,29 грн. = 4073,90 грн. У суду відсутні будь-які відомості щодо погашення заборгованості із заробітної плати перед позивачем [PERSON] станом на момент винесення рішення. Оскільки відповідач не спростував доводи викладені позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за період часу з вересня 2022 року по березень 2023 року у розмірі 44659,29 грн., згідно довідки №33 від 02.05.2023 року, виданої АТ «Смоли», а також в частині стягнення компенсації втрати грошових доходів в сумі 4073,90 грн. Стосовно заявлених позовних вимог щодо стягнення із відповідача на користь позивача моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як достовірно встановлено судом, внаслідок порушення відповідачем законних прав позивача, а саме невиплати йому заробітної плати, тобто порушення відповідачем конституційного права позивача на оплату працю, внаслідок чого було порушено звичний для останнього уклад життя, завдало йому моральних страждань, які виразилися в докладанні додаткових зусиль для утримання себе та своєї сім`ї, переживаннях, пов`язаних із необхідністю звернення до суду за захистом свого порушеного права, останній зазнав втрат немайнового характеру, тобто йому завдано моральну шкоду. Суд зауважує, що в результаті затримки з невиплатою заробітної плати, позивач поніс моральні страждання, які виразились у неотриманні коштів на проживання протягом певного періоду, що зумовило зміну способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для утримання себе та своєї сім`ї, принизило позивача, що визнається судом моральною шкодою, яка підлягає задоволенню, з урахування розміру невиплачених відповідачем сум, розміру та тривалості завданих моральних страждань. Враховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його житті, та зважаючи на положення Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, підлягають задоволенню повністю в розмірі 1000,00 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.1, ч.2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до частин 4-6 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст.\~30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~і адвокатську\~діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що 22.05.2023 року між адвокатом Маслак М.С. та Федоренко С.М. було укладено Договір про надання правової допомоги №44, за умовами якого адвокат на підставі усного чи письмового звернення клієнта приймає зобов`язання з надання юридичної допомоги, вартість якої зазначено в Акті №1 від 11.07.2023 року. Крім того, матеріали справи містять оригінал квитанції до прибуткового касового ордера №25 від 11.07.2023 року про сплату послуг адвоката на загальну суму 3000,00 грн. А отже відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги підлягає задоволенню. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено повністю, тому необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави.

Outcome: approved