Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Адвокат Шлянта Н.Р. від імені та в інтересах позивача звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на користь позивача, яка продовжує навчання аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення нею 23 річного віку за умови продовження навчання, покликаючись що відповідач не бере участі в утриманні повнолітньої дитини, яка навчається. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 15 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він позов визнає частково та просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн, щомісячно. Жодних заяв/клопотань сторонами не заявлено. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях. (ст.ст.12,81 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4\~ст.263 ЦПК України). Відповідач є батьком повнолітньої дочки (позивача) [PERSON] , [INFO] , про що 04 вересня 2004 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 4874, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції. Виходячи із законодавчих положень, викладених у ст.ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Указаний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 753/20347/20. За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи встановлено, що позивач навчається у Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет», є студентом І курсу заочної форми навчання, ОС «бакалавр» факультету іноземної філології, термін закінчення навчання 30 червня 2027 року, про що свідчить довідка № 369 від 07 березня 2023 року. У зв`язку з навчанням для забезпечення належного рівня навчального процесу (необхідність підручників, методичної літератури, канцелярських товарів, одягу тощо) повнолітня дочка потребує матеріальної допомоги, що є безумовним фактом. Натомість, звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів, позивачем не зазначено понесення конкретних витрат, що стосується навчання, мотивування позову зводиться до загальних формальних доводів щодо необхідності утримання дитини та цитування чинного законодавства. Однак ураховуючи однозначну необхідність у витратах на дитину, виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності (ч.9 ст.7 СК України), відсутності доказів реального розміру доходу відповідача та фінансової спроможності надавати дитині допомогу у визначеному розмірі та підтвердження виконання останнім обов`язків щодо утримання дитини, з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн заробітку (доходу) щомісячно, на що погоджується сам відповідач. Позивачем не доведено підстав для стягнення аліментів в іншому розмірі. Аналіз ст.200 СК України, якою визначається розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, на відміну від ст.181 СК України (способи виконання батьками обов`язку утримувати неповнолітню дитину) не містить імперативного безумовного обов`язку суду стягувати аліменти у обраний позивачем спосіб у частці від заробітку (доходу) чи у твердій грошовій сумі. За вимогами ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються виключно норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу. За відсутності відповідних обмежень суд стягує аліменти у твердій грошовій сумі. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Водночас суд роз`яснює, що у подальшому сторони вправі реалізувати своє право на зміну розміру аліментів, передбачене ст.192 СК України. За положеннями даної норми закону розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 10 серпня 2023 року та в порядку ч.1\~ст.430 ЦПК України\~допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі не підлягає індексації відповідно до закону, адже положення ст.184 СК України до даних правовідносин не застосовуються. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», з останнього на користь держави підлягає стягненню 1 073,60 грн судового збору.

Outcome: approved