Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (далі за текстом-банк або позивач) звернулося в суд з позовом до [PERSON] (у подальшому за текстом-відповідач) про звільнення майна з-під арешту, третя особа: Виноградівський відділ державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управлінння Міністерства юстиції. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.10.2006 року [PERSON] та ЗАКРИТЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", а в подальшому АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК"\~ уклали договір іпотеки, за умовами якого [PERSON] надав в іпотеку належне йому майно за адресою: [ADDRESS] . 26.06.2012 року Відділом державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції (згідно з відомостями з сайту https://youcontrol.com.ua/ змінено назву на Виноградівський відділ державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 33186860 від 26.06.2012 року накладено арешт на вищевказане майно (номер запису про обтяження 17543507 від 26.06.2012 року, згідно з відомостями про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до 01.01.2013 реєстраційний номер обтяження: 12663955 від 26.06.2012). 19.11.2016 право власності на майно було зареєстровано за банком на підставі договору іпотеки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно: 1090534321212, номер запису про право власності 17543396 від 19.11.2016 року). Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.09.2023 року суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами та витребувано із Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію про про арешт накладений Відділом державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 33186860 від 26.06.2012 на майно за адресою [ADDRESS] (номер запису про обтяження 17543507 від 26.06.2012 року, згідно з відомостями про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до 01.01.2013 реєстраційний номер обтяження: 12663955 від 26.06.2012 року), зокрема, інформацію про стягувача у відповідному виконавчому провадженні, про виконавчий документ, на підставі якого було відкрито відповідне виконавче провадження та про стан цього виконавчого провадження (а.с.26-28). Копію ухвали, позовної заяви з доданими до неї документами направлено відповідачу (а.с.29-34). Відповідач своїм правом на подання заперечення проти позову та розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження скористався, заперечення проти позову не подав. Третя особа отримала копію ухвали 21.09.2023 року, витребувані докази суду не надала та про причини не можливості подати такий доказ суд не повідомила протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (а.с.33). Суд розглянув справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме ( ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що 23.10.2006 [PERSON] та ЗАКРИТЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого\~ ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", а в подальшому АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" уклали договір іпотеки, за умовами якого відповідач надав в іпотеку належне йому майно за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-16). 26.06.2012 року Відділом державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції (згідно з відомостями з сайту https://youcontrol.com.ua/ змінено назву на Виноградівський відділ державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 33186860 від 26.06.2012 накладено арешт на вищевказане майно (номер запису про обтяження 17543507 від 26.06.2012, згідно з відомостями про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до 01.01.2013 року реєстраційний номер обтяження: 12663955 від 26.06.2012 року) (а.с.17-18). 19.11.2016 року право власності на майно зареєстровано за банком на підставі договору іпотеки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно: 1090534321212, номер запису про право власності 17543396 від 19.11.2016 року) (а.с.17-18). Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. На підставі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, арешт накладений на майно, яке належить на праві власності ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", порушує можливості реалізації позивачем своїх прав власності на не нерухоме майно, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684, 00 грн. на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved