Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського\~районного суду\~Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Черкаській області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що відповідно до установчого договору та Статуту від 07.04.2000, на базі реорганізованого КП ШМПМК було створене ТОВ «Корсунь-Шевченківська ШМПМК». Указане товариство орендувало майно цілісного майнового комплексу, виділене на майнові паї працівникам реформованого КП. Позивач придбав (купив) всі 100% майнових паїв. Уважає, що належним йому майном тривалий час (7 років) безпідставно користуються інші люди. У позові прямо не вказано, але зі змісту вбачається, що позивач звернувся до правоохоронних органів з заявою, за якою було зареєстроване кримінальне провадження № 12015250190000396 від 27.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Позивач вказує, що розслідування цього кримінального провадження фактично не проводилося, хоча швидке, повне та неупереджене розслідування є одним з завдань кримінального провадження. Позивач стверджує, що протягом всього часу досудового розслідування він перебуває у стані тривоги, позбавлення звичайного людського спокою, перебуває у постійному напруженні, в пригніченому і приниженому стані. Написання скарг до слідчого судді та відвідування судових засідань потребує від позивача додаткових зусиль. На думку позивача незаконними рішеннями, протиправною довготривалою бездіяльністю та неефективним розслідуванням посадові та службові особи органу досудового розслідування під час досудового розслідування кримінального провадження № 12015250190000396 завдали [PERSON] моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 900\~000,00 грн. З огляду на вказане позивач просить стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь моральну шкоду у розмірі 900\~000,00 грн. Ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Представник відповідача - Державної казначейської служби України Ярош С.В. подав відзив, у якому позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні через безпідставність. Щодо суті позовних вимог представник Державної казначейської служби України зазначив, що позивач не надав жодних доказів завдання йому моральної шкоди. При цьому вказав, що сам по собі факт тривалого досудового розслідування кримінального правопорушення, у якому [PERSON] є потерпілим, не може вважатися безумовним доказом заподіяння моральної шкоди. Представник відповідача - ГУНП в Черкаській області Коваленко О.П. подала відзив, у якому звертається увага суду на те, що у позові не зазначено в чому саме полягає завдана позивачу шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач повинен довести протиправність поведінки відповідача, наявність моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. З огляду на вказане представник ГУНП в Черкаській області просила відмовити у задоволенні позову. Позивач [PERSON] з позиціями відповідачів не погодився, про що зазначив у поданих ним відповідях на відзиви. Під час підготовчого судового провадження позивач подав клопотання про призначення судової психологічної експертизи, поставивши на вирішення експертів такі запитання: 1. Чи була психотравмуючою ситуація, що пов`язана з незаконними рішеннями, протиправною довготривалою бездіяльністю, неефективним розслідуванням посадовими та службовими особами, завдана бездіяльністю посадових осіб органу досудового розслідування під час досудового розслідування кримінального провадження №\~12015250190000396 від 27.11.2015 за ч. 1 ст. 190 КК України та відшкодувати з Державного бюджету України моральну шкоду, завдану незаконними рішеннями, протиправною довготривалою бездіяльністю, неефективним розслідуванням, порушенням розумних строків при проведенні досудового розслідування кримінального провадження № 12015250190000396 від 27.11.2015 року, за ч. 1 ст. 190 КК України? 2. Якщо вказана ситуація була психотравмуючою, то чи спричинено [PERSON] внаслідок зазначеного моральну шкоду з психологічної точки зору? 3. Якщо так, то який можливий розмір відшкодування нанесеної [PERSON] моральної шкоди з психологічної точки зору? (т. 1, а.с. 128-132). Ухвалою суду від 11.04.2023 клопотання позивача задоволено та постановлено призначити у справі судову психологічну експертизу, на вирішення якої поставити такі запитання: 1. Чи є довготривалість досудового розслідування кримінального провадження\~№ 12015250190000396,\~прийняття у\~межах цього\~провадження посадовими\~та службовими\~особами органів\~досудового розслідування незаконних рішень, їх протиправна бездіяльність, психотравмувальними для [PERSON] ? 2. Якщо так, то чи завдана [PERSON] моральна шкода під час досудового розслідування кримінального провадження № 12015250190000396, яке проводиться з 27.11.2015 по теперішній час? 3. Якщо так, то чи є моральна шкода, завдана під час досудового розслідування кримінального провадження № 12015250190000396 окремою (іншою) від моральної шкоди, завданої довготривалістю досудового розслідування кримінального провадження\~№ 42013250190000044 (період з 08.05.2013 до грудня 2022 року), прийняття у межах кримінального провадження\~№ 42013250190000044\~посадовими та\~службовими особами\~органів досудового\~розслідування незаконних рішень, їх протиправна бездіяльність, якщо під час досудового розслідування обох вказаних кримінальних проваджень, які проводилися майже в один період часу, наслідком протиправної діяльності посадових та службових осіб органу досудового розслідування є психологічне виснаження [PERSON] , його замкнутість, прояви підвищення тону розмови до рідних та знайомих, перебування у стані тривоги, втрата відчуття безпеки та верховенства права, порушення психологічного благополуччя, позбавлення звичайного людського спокою, перебування у постійному напруженні, у пригніченому і приниженому стані, витрачання додаткових зусиль для написання скарг до слідчого судді та відвідування судових засідань? 4. Якщо [PERSON] моральна шкода під час досудового розслідування кримінального провадження № 12015250190000396 завдана окремо від моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн, завданої під час досудового розслідування кримінального провадження № 42013250190000044, то який можливий розмір становить грошова компенсація за завдану моральну шкоду під час досудового розслідування кримінального провадження № 12015250190000396? Оплату експертизи покладено на позивача [PERSON] . Провадження у справі зупинено. До суду 23.06.2023 від Черкаського відділення Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України надійшов рахунок від 19.06.2023 № 2149 (а.с. 190). З супровідного листа вбачається, що позивач також отримав цей рахунок та повідомлений, що вартість експертизи дорівнює 13\~382,88 грн (а. с. 191). До суду 09.08.2023 від Черкаського відділення Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України повернулися матеріали справи з супровідним листом від 04.08.2023 № 1151/865/23-23/23, у якому вказано, що в зв`язку з несплатою рахунку ухвала суду про проведення судової психологічної експертизи залишена без виконання (а.с. 195). Ухвалою суду від 09.08.2023 було поновлене провадження у справі та призначене підготовче судове засідання, а ухвалою суду від 01.09.2023 призначено справу до розгляду. Про дату, час та місце проведення судового засідання учасники справи були повідомленні належним чином. Позивач подав до суду заяву про здійснення розгляду справи у його відсутність. До заяви додав тези промови на судові дебати, наполягав на задоволенні позовних вимог. Представники відповідачів звернулися до суду з заявами про розгляд даної справи без їх участі. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець відокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Такі підстави у даному випадку відсутні. За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч. 6 цієї статті, а саме така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи з загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст. 1173, 1174 цього Кодексу). Таким чином, у даному випадку шкода, завдана позивачу незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадовими особами органу державної влади (відповідачів) при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України. Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. До предмета доказування у межах даної категорії справ належать питання: -встановлення невідповідності рішення (дії, бездіяльності) державного органу чи посадової особи вимогам закону; -факт заподіяння цим рішенням (дією, бездіяльністю) шкоди; -причинно-наслідковий зв`язок між незаконним рішенням (дією, бездіяльністю) та завданою шкодою; -розмір шкоди. Щодо встановлення невідповідності рішення (дії, бездіяльності) державного органу чи посадової особи вимогам закону суд зазначає таке. Відповідно до Витягу з ЄРДР 27.11.2015 за заявою позивача було зареєстроване кримінальне провадження № 12015250190000396 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України. З Витягу вбачається, що 27.11.2015 до Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшла заява від [PERSON] про те, що ТОВ «Корсунь-Шевченківська ШМПМК» не сплачує заявнику орендну плату за користування належними йому майновими паями (а.с. 16). Начальник Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратри своїм листом від 13.11.2018 №(25-28)4389вих-18 повідомила позивача [PERSON] що його звернення щодо неналежного проведення досудового розслідування та з інших питань розглянуто. Установлено, що в провадженні СВ Корсунь-Шевченківського відділення Звенигородського відділу поліції ГУНП В Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 12015250190000396 від 27.11.2015, за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, де позивача ( [PERSON] ) визнано потерпілим. За результатами вивчення матеріалів цього провадження керівником з метою активізації досудового розслідування надані письмові вказівки слідчому про проведення конкретних слідчих (розшукових) дій із зазначенням конкретних строків їх виконання. Про результати розслідування та прийняте рішення позивача буде повідомлено додатково у встановленому законом порядку (а.с. 18). З наданої позивачем копії клопотання начальника Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури Аскольда Грачова про закриття кримінального провадження у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (в порядку п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України), яке було адресоване до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, вбачається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 12015250190000396 було вжито всіх заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та здобуто достатньо фактичних даних, що дозволяють у визначеному законом порядку прийняти законне процесуальне рішення, проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на розкриття факту вчинення кримінального правопорушення та встановлення особи, яка б могла вчинити дане кримінальне правопорушення, однак позитивного результату здобуто не було. Указане клопотання не містить ні опису, ні переліку проведених слідчих (розшукових) дії, однак прокурор ставить питання про закриття цього кримінального провадження № 12015250190000396 від 27.11.2015 у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.с. 19). Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 09.08.2022 у справі № 699/910/22 у задоволенні клопотання прокурора про закриття цього кримінального провадження відмовлено. Ухвала мотивована тим, що сторона обвинувачення має можливість встановити осіб, причетних до скоєння проступку, прийняти рішення чи є в діях зазначених осіб склад кримінального правопорушення. За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити завданням та засадам кримінального провадження (а.с. 20-21). Відповідач ГУНП в Черкаській області надав до матеріалів справи довідку про стан розслідування кримінального провадження № 12015250190000396 (а.с. 92-102). Так, з довідки вбачається, що в межах цього кримінального провадження 08.02.2016 допитано потерпілого [PERSON] та вручено йому пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки. 16.03.2016 підготовлено, а 17.03.2023 направлено до суду клопотання про тимчасовий доступ до оригіналів документів. Ухвала суду про надання такого доступу отримана 20.04.2016. 27.04.2016 допитано свідка [PERSON] , [INFO] допитано свідка [PERSON] , 02.06.2017 додатково допитано потерпілого, 03.06.2017 допитано свідка [PERSON] , [INFO] свідків [PERSON] та [PERSON] , 11.12.2017 додатково допитано свідка [PERSON] , [INFO] допитано свідка [PERSON] 07.07.2020, 02.02.2021 та 11.05.2021 ухвалювалися процесуальні рішення про визначення підслідності (у зв`язку з реорганізацією). Фактично розслідування мало проводитися тим самим органом досудового розслідування. У довідці відсутні відомості про проведення у період з 10.01.2018 до 25.07.2022 слідчих дій та ухвалення процесуальних рішень (крім визначення підслідності) у кримінальному провадженні № 12015250190000396. 25.07.2022 до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області було направлено клопотання прокурора про закриття цього кримінального провадження у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Ухвалою суду від 09.08.2022 у задоволенні клопотання відмовлено. У довідці вказано, що наразі досудове розслідування триває, 28.12.2022 ВД ГУНП в Черкаській області у кримінальному провадженні надано письмові вказівки. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] як потерпілий у кримінальному провадженні № 12015250190000396 неодноразово подавав заяви службовим особам органу досудового розслідування щодо неналежного проведення досудового розслідування. Ураховуючи відомості з довідки про хід цього досудового розслідування, беручи до уваги висновки Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, викладені в ухвалі від 09.08.2022, слід дійти висновку, що протягом тривалого часу жодні слідчі дії не проводилися, а процесуальні рішення не ухвалювалися. Отже суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що в межах кримінального провадження № 12015250190000396 дії та/чи бездіяльність службових осіб органу досудового розслідування є такими, що не відповідають вимогам закону. Щодо факту заподіяння цими рішенням (дією, бездіяльністю) моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, що передбачено ст. 23 ЦК України. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Позивач вказує, що тривале досудове розслідування психологічно його виснажує. Невизначеність у цій справі спонукає позивача до замкнутості, проявів підвищення тону розмови до рідних та знайомих. Позивач зазначає, що протягом всього часу досудового розслідування він перебуває у стані тривоги, втрати відчуття безпеки та верховенства права, порушення психологічного благополуччя, позбавлення звичайного людського спокою, перебуває у постійному напруженні, в пригніченому і приниженому стані. Написання скарг та відвідування судових засідань потребує від позивача додаткових зусиль. Ураховуючи встановлені вище обставини суд дійшов висновку, що позивач внаслідок відсутності належного реагування на його заяви та клопотання як потерпілого у кримінальному провадженні, а також внаслідок бездіяльності службових осіб органу досудового розслідування, вимушений був звертатися за захистом своїх прав. Такі регулярні звернення до представників правоохоронних органів та до суду очевидно вносять зміни в звичайний уклад життя позивача, змушують його витрачати свій час та наявні ресурси для захисту своїх прав, безумовно позбавляють спокою, вводять у стан напруженості та потребують додаткових зусиль. Неналежне виконання службовими особами органу досудового розслідування своїх повноважень очевидно викликало у позивача зневіру у дотриманні цими особами принципу верховенства права та з високим ступенем ймовірності сприяло тому, що позивач відчував себе пригніченим та приниженим. Таким чином, суд дійшов висновку про заподіяння позивачу службовими особами органу досудового розслідування моральної шкоди, з огляду на що слід вважати доведеним наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконним рішенням (дією, бездіяльністю) цих службових осіб та завданою моральною шкодою. Щодо визначенні розміру завданої позивачу моральної шкоди суд виходить з наступних обставин. Позивач просить стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь моральну шкоду у розмірі 900\~000,00 грн. Розрахунку моральної шкоди позивач не надав, рахунок за проведення судової психіатричної експертизи не оплатив, що унеможливило її проведення. Разом з тим, суд установив, що позивач на даний час є потерпілим у семи кримінальних провадженнях. Так, у провадженні суду раніше перебував інший позов позивача до Головного\~управління Національної\~поліції в\~Черкаській області,\~Державної казначейської\~служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, протиправною довготривалою бездіяльністю, неефективним розслідуванням посадовими та службовими особами органів досудового розслідування у межах іншого кримінального провадження - №\~42013250190000044 (судова справа № 699/127/22). Свої позовні вимоги у судовій справі № 699/127/22 позивач [PERSON] обґрунтовував тим, що тривале досудове розслідування кримінального провадження №\~42013250190000044 психологічно його виснажує, а невизначеність під час досудового розслідування кримінального провадження\~№\~42013250190000044 спонукала його до замкнутості, проявів підвищення тону розмови до рідних та знайомих. Позивач зазначав, що протягом всього часу досудового розслідування він перебував у стані тривоги, втрати відчуття безпеки та верховенства права, порушення психологічного благополуччя, позбавлення звичайного людського спокою, перебував у постійному напруженні, в пригніченому і приниженому стані. Необхідність написання скарг до слідчого судді та відвідування судових засідань потребувало від позивача додаткових зусиль. Суд в межах судової справи № 699/127/22 дійшов висновку, що тривале активне перебування у статусі потерпілого виснажувало позивача. Потерпілий внаслідок відсутності належного реагування на його заяви та клопотання, а також внаслідок бездіяльності службових осіб органу досудового розслідування вимушений був звертатися за захистом своїх прав як потерпілого. Такі регулярні звернення до представників правоохоронних органів та до суду очевидно вносили зміни в звичний уклад життя позивача, змушували його витрачати свій час та наявні ресурси для захисту своїх прав, безумовно позбавляли спокою, вводили у стан напруженості та потребували додаткових зусиль. Неналежне виконання службовими особами органу досудового розслідування своїх повноважень очевидно викликало у позивача зневіру у дотриманні цими особами принципу верховенства права та з високим ступенем ймовірності сприяло тому, що позивач відчував себе пригніченим та приниженим. Рішенням Kорсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.10.2022 у справі №\~699/127/22 частково задоволено позовні вимоги позивача в розмірі 50000,00 грн (а.с. 135-139). Постановою Черкаського апеляційного суду від 02.02.2023 указане рішення змінено в частині розміру моральної шкоди, а саме постановлено стягнути у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. Отже, судове рішення набрало законної сили в такій редакції (а.с. 140-146). Відповідно до ч. 7 ст.\~81\~ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Outcome: partial