Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

22 червня 2023 року представник позивачки [PERSON] адвокат Ситнік В.О. звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з вказаним позовом до [PERSON] , в якому просив шлюб між подружжям розірвати та стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу, під час якого у них народилося двоє дітей, спільне життя між подружжям не склалося через нехтування відповідачем інтересами сім`ї, ігнорування та незацікавленістю у подальшому існуванні шлюбу, тому шлюб існує лише формально, на думку позивачки, його збереження є неможливим та суперечить інтересам сторін. З моменту розпаду сім`ї діти проживають разом із матір`ю, за усною домовленістю батько дітей надає допомогу на їх утримання, але її недостатньо і вона нерегулярна, у зв`язку з цим позивачка просить стягувати аліменти у примусовому порядку щомісячно у розмірі 1/3 частини всіх його доходів. 27 червня 2023 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач та його представник адвокат Шелков С.Г. у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлялися належним чином шляхом направлення судових повісток у вигляді смс-повідомлень на номери телефонів, які зазначені у матеріалах справи, із клопотаннями до суду не зверталися, причини своєї неявки суду не повідомляли. Раніше, 18 серпня 2023 року адвокат Шелков С.Г. направив суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, вважаючи її вартість -18500 грн. завищеною з урахуванням незначної складності справи, спрощеного провадження та незначного часу для вивчення судової практики, а тому з урахуванням співмірності та розумності просив їх зменшити до 2000 грн. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Сторони зареєстрували шлюб 04 жовтня 2008 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 959, згідно з виданим 04 жовтня 2008 року свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У подружжя за час перебування у шлюбі народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьками яких у свідоцтвах про народження відповідно серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 25 травня 2017 року, зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Причинами розірвання\~шлюбу між\~подружжям стало\~те,\~щоспільне життя між ними не склалося через нехтування відповідачем інтересами сім`ї, через ігнорування та незацікавленість у подальшому існуванні шлюбу, у зв`язку з чим сторони припинили підтримувати шлюбні стосунки, тому на даний час шлюб існує лише формально, сім`я практично розпалася. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи,\~що у\~сторін сім`я\~розпалася,\~позивачка продовжує\~наполягати на\~розірванні шлюбу,\~відповідач не\~надавав своїх\~заперечень щодо\~розірвання шлюбу,\~суд дійшов\~висновку,\~що вимоги\~позивачки обґрунтовані\~і доказані,\~а тому\~шлюб слід\~розірвати,\~оскільки подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечить її\~інтересам.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На даний час\~діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, хоча відповідач добровільно надає допомогу на утримання дітей, проте вона, зі слів позивачки, є недостатньою та нерегулярною. Відповідно до ст.12\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Крім того, статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Відповідно до вказаної статті способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно зі ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Частинами 1 та 2 ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Нормами ч.1\~ст.182\~СК\~України\~при\~визначенні\~розміру\~аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Нормами ч. 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що діти виховується позивачкою, у зв`язку з чим вони потребують матеріальної допомоги, відповідач є працездатним та може надавати допомогу на утримання дітей. Оцінивши надані докази в сукупності та з урахуванням того, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей регулярно та у належному розмірі, будь-яких заперечень чи спростувань доводів позивачки щодо вимоги про стягнення аліментів суду не надавав, суд дійшов висновку, що заявлені нею вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини усіх його доходів щомісячно забезпечать права та інтереси дітей та не порушать права та інтереси батька, а тому підлягають задоволенню. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що позивачка звернулася до суду з позовом 22 червня 2023 року, тому і стягнення аліментів необхідно здійснювати саме з вказаної дати. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає\~ негайне виконання судових рішень\~ у справах про\~ стягнення аліментів у межах\~ суми\~ платежу\~ за один місяць. Таким чином, враховуючи вказану норму, суд вважає за необхідне\~ допустити\~ негайне виконання рішення суду\~ в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України\~ та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та на користь позивачки у розмірі 1073,60 грн. За змістом частини другої статті 114, статті 115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved