Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини. У позові вказував, що рішенням Вижницького районного суду від 13.07.2023 року розірвано шлюб між ним та [PERSON] . В шлюбі народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] працює за контрактом в Італії. З часу припинення подружніх відносин донька зареєстрована та фактично проживає з ним у житловому будинку в [ADDRESS] . Донька перебуває на його повному фінансовому утриманні, але довідку про заробітну плату надасть суду у підготовчому засіданні. Донька навчається у Вижницькому опорному ліцеї ім. Ю. Федьковича, де характеризується позитивно. Зазначав, що вони не уклали договір про визначення способу участі батьків у вихованні дитини, місця проживання та умов її утримання. Тому, для юридичної фіксації факту знаходження дитини на утриманні батька з метою оформлення документів для отримання соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним з батьків, а також для інших обставин, виникла необхідність у встановленні факту самостійного виховання та повного фінансового утримання дитини. Просив встановити факт, що він здійснює самостійне виховання та повне фінансове утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання представник позивача адвокат Ткач В.В. надіслала на електронну адресу суду заяву, у якій просила провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позов не подала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Органу опіки та піклування Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання представник Олексюк О.В. надала до канцелярії суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за відсутності їх представника за наявними матеріалами. Ухвалою від 28.08.2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 06.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 11.00 год. 05.10.2023 року. Ухвалою від 05.10.2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає з таких підстав. На підтвердження позовних вимог позивачем [PERSON] та його представником адвокатом Ткач В.В. надано такі докази: копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27.03.2003 року Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, згідно якого - [PERSON] народився [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] ; копію заочного рішення Вижницького районного суду від 13.07.2023 року по цивільній справі №713/1666/23 провадження №2/713/286/23, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 06.10.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №50. Рішення набрало законної сили 18.08.2023 року; копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, згідно якого - [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] ; довідку про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване в житлі №05-16/1230, видану 04.08.2023 року ЦНАП Вижницької міської ради, згідно якої - в [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - наймач; [PERSON] , [INFO] - донька; акт обстеження матеріально-побутових умов життя [PERSON] №02-16/100, затверджений 08.08.2023 року головою Вижницької міської ради, згідно якого - при обстеженні встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , і разом з ним зареєстрована та проживає донька - [PERSON] , [INFO] ; характеристику №02-18/1106, видану 09.08.2023 року виконавчим комітетом Вижницької міської ради, згідно якої - на [PERSON] , 1986 року народження, жителя [ADDRESS] , за час проживання в м. Вижниця скарг у виконком міської ради не надходило; характеристику учениці Вижницького опорного ліцею імені [PERSON] , яка завершила 4-Г клас 02.06.2023 року, згідно якої - дівчинка досить кмітлива, має сформовану систему принципів, переконань та власну точку зору. Зарекомендувала себе старанною ученицею. Навчальним матеріалом володіє на достатньому і середньому рівні. Учениця самостійно виконувала навчальні завдання з незначною допомогою вчителя. Брала активну участь у громадському житті школи та класу. Скромна, весела, товариська. Мала багато друзів, підтримувала дружні стосунки з однокласниками. Батьки приділяли належну увагу щодо виховання доньки. Завжди цікавились її успіхами та досягненнями, підтримували зв`язок з класним керівником; перекладений з італійської мови договір на обмежений термін часткова зайнятість законодавча постанова №81/2015 від 17.03.2023 року, згідно якого - [PERSON] проживає по [ADDRESS] , працює за контрактом в Італії, термін договору з 17.03.2023 року до 31.10.2023 року; копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] , згідно якого - [PERSON] , [INFO] 18.06.2023 року виїхала за межі України. При вирішенні позовних вимог про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини суд застосовує такі норми права. Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (ст.1 СК України). Частиною 1 статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст.150-151 СК України. Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. При цьому, сімейні відносини, як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, котрі поділяються на юридичні дії (спричинення яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини). Так, в силу положень ЦК України у момент народження фізичної особи, в неї виникає цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки) та припиняється у момент її смерті (ст.25), а з підстав встановлених цим Кодексом виникає цивільна дієздатність (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання) котра може бути обмежена виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.30). Відповідно до ч.2 ст.15 СК України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання, підставою позбавлення батьківських прав у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України, є ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Сімейним кодексом України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст.14, ч.1 ст.15 СК України). Проте у силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), котрі мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх. Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що обов`язковою передумовою для можливості встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини батьком, є встановлення юридичного факту або декількох, в силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється, а також доведення самостійного утримання дитини виключно батьком. Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З наданих позивачем [PERSON] та його представником адвокатом Ткач В.В. та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що: - з 06.10.2012 року до 18.08.2023 року сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі; - від шлюбу у сторін є спільна дочка - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає з батьком [PERSON] в [ADDRESS] , оскільки мати [PERSON] проживає та працює за контрактом в Італії. Водночас, у порушення вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, позивач [PERSON] та його представник адвокат Ткач В.В. не надали суду належних, достатніх та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували, що: - позивач одноособово виховує та фінансово утримує неповнолітню дитину [PERSON] ; - відповідачка [PERSON] умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків чи реалізації прав щодо виховання чи утримання неповнолітньої дочки [PERSON] ; - наявний спір між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] з приводу виховання та утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] ; - неможливо встановити факт самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини батьком у позасудовому порядку; - встановлення факту самостійного виховання та повного фінансового утримання дочки батьком необхідно для оформлення документів для отримання соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним з батьків. Тобто Судом установлено, що позивачем [PERSON] та його представником адвокатом Ткач В.В. не виконано обов`язок з доведення належними, достатніми та допустимими доказами наявності обставин, які мають значення для справи і на які вони посилаються, як на підставу своїх позовних вимог про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] , про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини необґрунтовані належними, достатніми та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягають. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. На підставі викладеного, ст.ст.1, 14, 15, 121, 141, 150-151, 157, 164 СК України, ст.ст.4, 15, 16, 25, 30 ЦК України,

Outcome: dismissed