Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

позивач [PERSON] , від імені якого діє адвокат Бацула М. І., звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Саксаганський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради в особі Органу опіки та піклування, в якому просить визнати позивача батьком дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є відповідач по справі та внести відповідні зміни до актового запису № 89 від 09.04.2020, складеного Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зазначивши позивача батьком дитини [PERSON] , [INFO] та визначити прізвище дитини за прізвищем батька « [PERSON] », по батькові за власним іменем батька « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони по справі з 2019 року перебували у фактичних шлюбних відносинах та [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , факт народження якої реєструвала мати та отримала свідоцтво про народження. Робота позивача пов`язана з постійними від`їздами до іншого міста, попри це він старався забезпечити всім необхідним вагітну [PERSON] а в подальшому і дочку та перераховував на карткові рахунки відповідача грошові кошти починаючи з листопада 2019 року. Починаючи з літа 2021 року у сім`ї виникли часті конфлікти у зв`язку з постійними відрядженнями позивача, відповідач перешкоджає та заборонює позивачу бачитися з дитиною. На звернення позивача щодо отримання дублікату свідоцтва про народження дитини, органом реєстрації актів цивільного стану йому було повідомлено, що відповідно до наданих ним документів, родинних стосунків, які надають право на отримання свідоцтва про народження не встановлено, у зв`язку з чим відмовлено у повторній видачі свідоцтва про народження. Позивач цікавиться особистим життям дитини, брав участь у її вихованні, надавав матеріальну допомогу, забезпечував всім необхідним, вважає та остаточно стверджує, що [PERSON] є його рідною дочкою. Відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подати заяву про реєстрацію позивача як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, з огляду на що позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Морозова О. С. просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що сторони по справі проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з матір`ю позивача в квартирі у м. Одеса. Через деякий час відповідач працювала в Польщі та після повернення до м. Одеса позивач орендував окреме житло, де вони удвох проживали близько одного року. Будучи на п`ятому місяці вагітності, відповідач, зважаючи на відсутність умов для майбутньої дитини у помешканні, де вони проживали з позивачем, прийняла рішення переїхати до м. Кривого рогу та народжувати там дитину, а позивач за цей час мав створити умови для проживання дитини, щоб після її народження вони усі разом, як одна сім`я знову переїхали до м. Одеса. Сторони домовились укласти шлюб до народження дитини, проте цього не сталось з тих причин, як повідомив позивач, що у нього був відсутній паспорт. Зрозумівши, що позивач навмисне шукає відмовки та підстави не укладати з відповідачем шлюб, не подає заяви до відділу реєстрації актів цивільного стану для реєстрації дитини, позивач самостійно зареєструвала факт народження дитини відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України. Позивач приїздив та бачився з дитиною рідко - через два місяці після народження, потім через півроку, у наступні рази на новорічні свята та ближче до літа. Відносини між сторонами погіршилися, з серпня 2020 року повністю закінчились та почались погрози зі сторони позивача, через що відповідач вимушена була змінити місце проживання разом з дитиною. Як виявилося, позивач є жорстокою людиною, цікавості, турботи, батьківських почуттів до дочки не має, а дитина є лише засобом для створення психологічного насилля над відповідачем. На даний час відповідач уклала шлюб з іншим чоловіком, разом з дитиною проживають однією сім`єю, дитина любить чоловіка відповідачки та називає його батьком, який зі свого боку вважає дитину своєю та займається підготовкою документів для усиновлення дитини. Додатково вказує на те, що позивачем пропущений однорічний строк позовної давності щодо вимог про визнання батьківства, як це передбачено ч. 2 ст. 129 Сімейного Кодексу України, оскільки про народження дочки позивач знав у березні 2020 року, а з даним позовом звернувся до суду у липні 2022 року (том 1, а. с. 95 - 98). У відповіді на відзив представник позивача заперечив додо доводів, викладених у відзиві на позовну заяву. Щодо відсутності у позивача паспорту повідомив, що останній у березні 2020 року подав до ЦНАП м. Одеси документи на заміну свого паспорта старого зразку на новий у формі ІD-картки, однак у зв`язку з запровадженням певних обмежень через оголошення на території України карантину із-за поширення коронавірусної хвороби, поспорт нового зразка отримав лише у 17.07.2020. Після отримання паспорта позивач мав намір звернутися до відповідних органів з метою реєстрації дочки з вказанням його як батька, при цьому відповідач від таких дій ухилялась та приховувала факт, що дитина уже зареєстрована та має свідоцтво про народження та згодом заборонила позивачу бачитись з дитиною. Позивач не заперечує щодо шлюбу, який уклала відповідач з іншим чоловіком, при цьому це не має жодного відношення до правовідносин про визнання батьківства відповідачем. Заперечує проти факту психологічного насильства на відповідача з боку позивача. Вказує, що [PERSON] має бажання приймати участь у вихованні спільної з відповідачем дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природніх здібностей, готувати її до самостійного життя та праці. Додатково зазначає, що до вимог про визнання батьківства в порядку статті 128 Сімейного кодексу строк позовної давності не застосовується та зауважує, що відповідач не заперечує факту про кровну спорідненість позивача з дочкою Євою, а навпаки підтверджує цей факт у відзиві на позовну заяву, з огляду на що просить задовольнити заявлені позовні вимоги (том 1, а. с. 118 - 120, 127 - 132). Ухвалою суду від 05 жовтня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17 січня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні відповідача. Судом 17 січня 2023 року також постановлено ухвалу про призначення судово -генетичної експертизи з питань біологічного батьківства позивача щодо [PERSON] , [INFO] . До суду від КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» надійшло повідомлення про повернення без виконання ухвали суду від 17 січня 2023 року у з`вязку з неявкою обох сторін 20.02.2023 та неявкою [PERSON] разом з дитиною 20.03.2023 на експертизу. Ухвалою суду від 15 травня 2023 року судом повторно постановлено ухвалу про призначення судово -генетичної експертизи з питань біологічного батьківства позивача щодо [PERSON] , [INFO] . Ухвала суду про проведення судово -генетичної експертизи виконана не була, до суду від КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» надійшло повідомлення про повернення без виконання ухвали суду від 15 травня 2023 року у зв`язку з неявкою [PERSON] разом з дитиною 10.07.2023 на експертизу. Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. У судовому засіданні представник позивача адвокат Бацула М. І. позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Морозова О. С. заперечила проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додатково пояснила, що відповідач по справі не ухиляється від проведення судово -генетичної експертизи, при цьому вона не отримувала ухвал про її проведення. Крім того, позивач не може з`явитись до закладу, де проводиться така експертиза, оскільки це є небезпечним для здоров`я та життя дитини в умовах воєнного стану. Не заперечує щодо біологічного батьківства позивача по відношенню до [PERSON] , [INFO] , однак зауважує, що вимоги, заявлені у позовній заяві порушують як інтереси відповідача, так і їх дочки. Представники третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, кожен окремо подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності (том 1 а. с. 126, 170). Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Відповідно до ч. 1.ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved