Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулися в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб її участі у вихованні внука [PERSON] , [INFO] , та визначити його наступним чином: побачення кожної першої суботи місяця в період з 11 год. до 16 год. з можливістю відвідування місць відпочинку (парків, дитячих майданчиків, театрів, торгових центрів, дитячих кімнат тощо) без присутності матері дитини; побачення кожної третьої неділі місяця в період з 11 год. до 16 год. з можливістю відвідування місць відпочинку (парків, дитячих майданчиків, театрів, торгових центрів, дитячих кімнат тощо) без присутності матері дитини; побачення кожної четвертої неділі місяця в період з 12 год. до 15 год. з можливістю відвідування місць відпочинку (парків, дитячих майданчиків, театрів, торгових центрів, дитячих кімнат тощо) без присутності матері дитини; перебування дитини спільно з бабусею по місцю проживання [PERSON] (із ночівлею) протягом другого тижня другого місяця літніх канікул. Позов мотивовано тим, що в шлюбі [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , - внук позивачки. Син позивачки - [PERSON] помер у 2018 році і після його смерті відповідачка чинила перешкоди у спілкуванні з внуком. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року у справі № 607/6447/19 частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] .. Усуното перешкоди [PERSON] в спілкуванні та вихованні онука, та визначено [PERSON] спосіб участі у вихованні внука в такі дні: перша субота місяця з 10 год. 30 хв. до 13 год.; третя неділя місяця з 16 год. до 18 год. Після набрання рішенням законної сили відповідачка неодноразово порушувала права позивачки на побачення та спілкування з внуком. Крім цього, з моменту ухвалення рішення від 10 жовтня 2019 року пройшло більше трьох років, змінилися обставини, які можуть впливати на визначення способу участі позивача у вихованні внука. Зокрема, змінився вік дитини, що дає можливість збільшити час спілкування позивачки з внуком, відвідування різних місць відпочинку, в тому числі без супроводу матері. Крім цього, час, визначений в рішенні суду кожної третьої неділі місяця з 16 год. до 18 год. є незручним для позивача, особливо в осінньо-зимовий період, оскільки вона проживає у с. Настасів та змушена добиратися до м. Тернополя для спілкування з внуком, що важко робити в темну пору доби, зважаючи на її вік. З цих підстав просить позов задовольнити. Відзиву на позов від відповідачки не надходило. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, копію позовної заяви направлено до Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради для надання висновку щодо встановлення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онуком, який надійшов до суду 02 жовтня 2023 року. Протокольною ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 29 серпня 2023 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Юзьвак І.Я. позов підтримали та просили задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що [PERSON] приходила на зустрічі з сином не у встановлений рішенням суду час. Не заперечує, щоб її син бачився з позивачкою, однак все має відбуватися за його бажанням. Вказала, що запропонований позивачкою графік побачень з її сином неможливий, оскільки в суботу син навчається в школі з 11 до 15 год., а до 10 год. він спить, тому просила встановити побачення в неділю замість суботи. Окрім того, планує водити сина до репетитора з англійської мови, а в неділю вони ходять до церкви. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22 квітня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської райдержадміністрації Тернопільської області. [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 11 квітня 2018 р. Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 04. Від шлюбу сина позивача з відповідачем народилась дитина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , повторно видане 26 жовтня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 2815. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року у справі № 607/6447/19 задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про встановлення способу участі у вихованні дитини. Усунуто перешкоди [PERSON] в спілкуванні та вихованні з онуком [PERSON] , [INFO] , та визначено [PERSON] спосіб участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , в такі дні: перша субота місяця з 10 год. 30 хв. до 13.00 год.; третя неділя місяця з 16.00 год. до 18.00 год. Рекомендовано матері [PERSON] поважати права баби [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні з онуком. Рекомендовано бабі [PERSON] не порушувати графік побачень, приділяти дитині увагу і турботу. Як видно із листа Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області від 28 березня 2023 року №20-34аз [PERSON] 04 липня 2020 року, 04 вересня 2021 року, 12 серпня 2022 року (після постановлення рішення про встановлення їй способу участі у вихованні внука) зверталася в поліцію із заявою, в якій повідомляла, що невістка [PERSON] перешкоджає їй бачитись з внуком. Органом опіки і піклування Тернопільської міської ради надано висновок, який затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 вересня 2023 року №1128, та згідно якого рекомендовано [PERSON] здійснювати свою участь у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до графіку спілкування, а саме: 1) кожної першої суботи місяця з 11 год. до 16 год. з можливістю відвідування місць відпочинку; 2) кожної третьої неділі місяця з 11 год. до 16 год. з можливістю відвідування місць відпочинку; 3) кожної четвертої неділі місяця з 12 год. до 15 год. з можливістю відвідування місць відпочинку; 4) протягом другого тижня другого місяця літніх канікул по місцю проживання [PERSON] . Побачення повинні відбуватися без присутності матері за бажанням дитини. Вислухавши всі аргументи сторін, перевіривши їх зібраними у справі доказами, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року). Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог\~статті 257 СК України\~баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. За змістом\~статті 263 СК України\~спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159 цього Кодексу. Згідно частини другої статті 159 СК України\~суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. У Постанові від 27 січня 2021 року у справі № 752/9697/19, Верховний Суд висловив правову позицію про те, що зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини. Вказаний правовий висновок підлягає застосуванню і при вирішенні спору щодо зміни способу участі баби у вихованні внука. Як видно із доводів позовної заяви, показань сторін, матеріалів справи, зокрема даних із поліції про звернення [PERSON] щодо перешкоджання [PERSON] бачитись з онуком, між сторонами і надалі існує спір щодо спілкування бабусі із онуком, незважаючи на наявне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року про усунення перешкод [PERSON] в спілкуванні та вихованні внука [PERSON] . [PERSON] та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Позбавлення позивачки права щодо її участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука може позбавити [PERSON] родинних зв`язків з бабою, любові та турботи з боку останньої, що суперечить приписам Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року. Тому, суд вважає, що [PERSON] слід зобов`язати не чинити перешкод позивачці у спілкуванні з онуком [PERSON] та визначити спосіб спілкування позивачки та її участі у вихованні малолітнього онука. Зважаючи на інтереси дитини, його вік, відносини між бабусею та внуком, вік позивачки, її бажання більше часу проводити разом з внуком, суд приходить до переконання про необхідність зміни способу участі [PERSON] у вихованні внука [PERSON] , [INFO] , шляхом визначення більшої кількості годин та днів для побачень, а також місць побачень. Окрім того, суд вважає за необхідне змінити вечірні годин на денні, врахувавши вік та місце проживання позивачки. Разом з тим, враховуючи пояснення відповідачки про те, що дитина навчається в суботу з 11 год. до 15 год., та її прохання перенести дні побачень з суботи на неділю, суд вважає за необхідне визначити щотижневі дні побачень бабусі з внуком саме у неділю. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що необхідно змінити спосіб участі [PERSON] у вихованні внука [PERSON] , який встановлений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року у справі № 607/6447/19, визначивши [PERSON] спосіб участі у вихованні внука [PERSON] , [INFO] , відповідно до графіку спілкування, а саме: кожної першої та третьої неділі місяця з 11:00 год. до 16:00 год. з можливістю відвідування місць відпочинку; кожної четвертої неділі місяця з 12:00 год. до 15:00 год. з можливістю відвідування місць відпочинку; протягом другого тижня другого місяця літніх канікул по місцю проживання [PERSON] . При цьому, зважаючи на вік дитини (близько 9 років), бажання позивачки, з метою забезпечення реалізації права позивачки на спілкування з внуком та найкращих інтересів дитини, суд вважає за необхідне встановити, що побачення повинні відбуватися без присутності матері за бажанням дитини. В інші дні місяця, побачення можуть відбуватися за попередньою домовленістю [PERSON] та [PERSON] . На думку суду такий порядок побачень буде достатнім для реалізації права позивачки на спілкуватися із своїм внуком. При цьому судом враховано також висновок органу опіки і піклування Тернопільської міської ради, яким рекомендовано позивачці здійснювати свою участь у вихованні [PERSON] відповідно до графіку спілкування тричі на тиждень, а також протягом другого тижня другого місяця літніх канікул по місцю проживання [PERSON] , однак з урахуванням графіку навчання [PERSON] , який навчається в суботу з 11 год. до 15 год. Оскільки позов задоволено, в силу статті 141 ЦПК України з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути 1073, 60 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial