Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

позивач звернулась до суду з цим позовом. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що [INFO] помер\~батько позивача\~-\~ [PERSON] ,\~про що\~відділом державної\~реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . За оформленням своїх спадкових прав позивач звернулася до Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, подавши відповідні документи. Державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , про що видано відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 грудня 2012 року. Відмова нотаріуса мотивована тим, що спадкоємцями після смерті [PERSON] були: дочка померлого [PERSON] та батько померлого [PERSON] , у спадковій справі відсутні дані щодо осіб, які прийняли спадщину, щодо спадкоємців, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вважаються такими, що прийняли спадщину. [PERSON] не бажає приймати та оформлювати свої спадкові права. Позивач указує, що для подальшого утримання та збереження майна їй необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вищевказане спадкове майно в судовому порядку, не існує. Ухвалою судді від 10 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано докази у виді належним чином засвідченої копії спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Докази отримано 28 лютого 2023 року. В підготовчому засіданні 06 квітня 2023 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано від КП «Новомосковське МБТІ» ДОР» докази у справі у виді архівної справи на житловий будинок [ADDRESS] . В підготовчому засіданні 05 травня 2023 року долучено докази, подані представником позивача до початку розгляду справи по суті, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у справі. Ухвалою суду зобов`язано Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області надати належним чином засвідчену копію архівної справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надати відомості про власника земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Докази отримано 22 червня 2023 року та 26 травня 2023 року відповідно. Ухвалою суду від 29 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач до суду не з`явилась. Від представника позивача надійшла заява, в якій остання підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідача у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не надав. Підстав неявки до суду не пояснив. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи БТІ, отриманої на запит суду, суд приходить до таких висновків. З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 31 січня 1951 року вбачається, що [PERSON] був сином [PERSON] та [PERSON] /а.с.71, зворот/. З матеріалів інвентаризаційної справи щодо будинку за адресою: [ADDRESS] вбачається, що згідно з Дублікатом від 30 червня 2000 року свідоцтва про право власності на житло від 09 липня 1951 року, зареєстрованого в реєстровій книзі БТІ за № Д 10 стор. 3 за реєстровим № 1469, Виконкомом Новомосковської міської ради посвідчено право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] . Вказані відомості також підтверджуються копією свідоцтва від 09 липня 1951 року, в якому номер будинку вказано 19, який в 1963 році змінений на № 21 та в 1993 році на № 23 /а.с.73/. З позначки у свідоцтві про право особистої власності вбачається, що 17 липня 1951 року на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу за № 5520, [PERSON] набув від [PERSON] право власності на частину житлового будинку по [ADDRESS] /а.с.73/. Вказані обставини підтверджуються також і наявним у матеріалах інвентарної справи договором дарування від 17 грудня 1951 року. З копії запису акту про смерть № 15 від 09 лютого 1979 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] /а.с.68/. З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 березня 1994 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , зареєстрованого в реєстрі за № 1742 вбачається, що [PERSON] набула права власності на 1/3 (4/12) права власності житлового будинку по [ADDRESS] , як спадкоємець [PERSON] , яка не оформила спадкових прав та право власності на яке отримано її спадкоємцем [PERSON] /а.с.75/. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 березня 1994 року після смерті [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 2474 вбачається, що [PERSON] набула права власності також на 1/12 права власності житлового будинку по [ADDRESS] , як спадкоємець [PERSON] , яка не оформила спадкових прав та право власності на яке отримано її спадкоємицею [PERSON] /а.с.74/. 02 квітня 1994 року нотаріусом роз`яснено, що [PERSON] позбавлена права на спадкування після [PERSON] , однак, після смерті [PERSON] спадкове майно в розмірі частини житлового будинку фактично прийняте її батьком [PERSON] . Роз`яснено право звернутися до суду після смерті батька, оскільки спадкове майно не прийняте, внаслідок чого вважається втраченим /а.с.76/. З довідки-характеристики № 1363, виданої Новомосковським МБТІ 10 червня 1997 року, наявної в матеріалах інвентаризаційної справи, вбачається реєстрація права власності на будинок в наступних частках: 1/12 - [PERSON] , 1/2 (6/12) [PERSON] , 1/3 (4/12) [PERSON] , 1/12 - [PERSON] . З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 червня 1997 року, виданого Новомосковською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 3056, наявного в матеріалах інвентаризаційної справи, вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] є його дружина [PERSON] . Спадкове майно становить 7/12 частин житлового будинку по [ADDRESS] . 14 березня 1998 року [PERSON] подарувала [PERSON] 7/12 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов, який в цілому складається з житлового будинку - А, глиновалькованого, обкладеного цеглою, розміром 21,8 кв.м. жилої площі, сараю - Б, вбиральні - Д, входу у погріб - В, огорожі - 1-3, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала дарувальнику на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Новомосковською державною нотаріальною конторою 14 червня 1997 року по реєстру № 3056. Договір посвідчено державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Шевченко А. В. та зареєстровано в реєстрі за № 1460. Право власності [PERSON] на 7/12 частин нерухомого майна зареєстровано КП Новомосковське МБТІ» 24 березня 1998 року за № стор.3, що підтверджується відповідною копією договору /а.с.31/. Згідно з копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13 січня 1999 року, [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] /а.с.7/. 30 червня 2000 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар 1/3 (4/12) частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов, який в цілому складається з житлового будинку - А, глиновалькованого, обкладеного цеглою, розміром 21,8 кв.м. жилої площі, 44,60 кв.м. загальної площі, сараю - Б, вбиральні - Д, входу у погріб-В, огорожі - 1-3, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала дарувальнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Новомосковською держнотконторою 17 березня 1994 року по реєстру № 1741. Договір посвідчено державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Шевченко Г. В. та зареєстровано в реєстрі за № 2-2555. Право власності [PERSON] на 1/3 частин нерухомого майна зареєстровано КП Новомосковське МБТІ» 30 червня 2000 року за № 1469, що підтверджується відповідною копією договору /а.с.32/. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 12 липня 2012 року /а.с.16/. Згідно з довідкою Новомосковського МВ ГУДМС № 1112 від 19 липня 2012 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.52/. Відповідно до довідки № 9871 Виконавчого комітету Новомосковської міської ради [PERSON] по день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з ним зареєстровані: [PERSON] , 1953 року народження, та [PERSON] , 1947 року народження /а.с.51/. Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 25 лютого 2015 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.8/. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 31 липня 2021 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.17/. Також, як свідчить отримана судом копія спадкової справи після смерті [PERSON] : - [INFO] [PERSON] , яка діє, як законний представник [PERSON] доньки померлого, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] /а.с.33/; - [INFO] [PERSON] , як батько померлого, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] /а.с.36/; - 03 вересня 2014 року [PERSON] подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] /а.с.36, зворот/; - 03 вересня 2004 року постановою нотаріуса, відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Постанова нотаріуса обґрунтована тим, що заявником представлено до нотаріальної контори договір дарування житлового будинку [ADDRESS] посвідчений Новомосковською державною нотаріальною конторою 13 червня 2000 року за р. №2-2555 та технічний паспорт від 27 листопада 2012 року на незакінчений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] право власності на який за [PERSON] не зареєстровано. Тому право власності у [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] не виникло /а.с.37/; -\~02\~грудня 2022\~року [PERSON] , яка діє, як представник [PERSON] на підставі довіреності звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно [PERSON] , яке складається з житлового будинку [ADDRESS] /а.с.37, зворот/; - 02 грудня 2022 року постановою державного нотаріуса Першої новомосковської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] , що діє на підставі довіреності, посвідченої від імені [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підставою відмови вказано те, що згідно зі Спадковою справою № 304/2012 по Новомосковській державній нотаріальній конторі (номер у Спадковому реєстрі 53211233) спадкоємцями, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] були: дочка - [PERSON] , на підставі ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України та заяви про прийняття спадщини, поданої її законним представником - матір`ю [PERSON] до Новомосковської державної нотаріальної контори 08 серпня 2012 року, що зареєстрована за № 636 і батько - [PERSON] , на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої ним до Новомосковської державної нотаріальної контори 16 жовтня 2012 року, що зареєстрована за № 920. У Спадковій справі відсутні дані щодо осіб, які прийняли спадщину, згідно п. 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України, тобто щодо спадкоємців, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вважаються такими, що прийняли спадщину. Крім цього з наданих документів вбачається, що спадкодавцю належало 11/12 частин житлового будинку: 1/3 (тобто 4/12) +7/12 = 11/12 і, таким чином, видати свідоцтва про право на спадщину на цілий будинок неможливо /а.с.40/. Також з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 10 квітня 2023 року № 328615794 вбачається, що право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано в Державному реєстрі /а.с.49/. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). За ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ст. 1273 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України). Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Як роз`яснено у пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Разом з тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Згідно з положеннями пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин, ураховуючи, що наданими у справу доказами підтверджено набуття [PERSON] за життя права власності на 7/12 та 1/3 (4/12) житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку - А, глиновалькованого, обкладеного цеглою, розміром 21,8 кв.м. жилої площі, сараю - Б, вбиральні - Д, входу у погріб - В, огорожі - 1-3, розташованого на земельній ділянці 1045 кв. метри землі держфонду, наявність трьох спадкоємців - [PERSON] , на підставі ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України та заяви про прийняття спадщини, поданої її законним представником - матір`ю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка була зареєстрована з померлим на день його смерті, наявності зареєстрованого у встановленому порядку на час набуття права власності, на 1/12 частину за померлим [PERSON] , право власності, на яке у встановленому порядку не зареєстроване, не визнане відумерлою спадщиною, відсутності можливості оформити право власності на нерухоме майно, право власності на яке набуте спадкодавцем іншим чином для здійснення спадкоємцями реєстрації поточних змін до складу нерухомого майна, вбачається наявність підстав для задоволення позову частково та визнання за [PERSON] права власності на 11/36 частин житлового будинку з надвірними прибудовами, який в цілому складається з: житлового будинку - А, глиновалькованого, обкладеного цеглою, розміром 21,8 кв.м. жилої площі, сараю - Б, вбиральні - Д, входу у погріб - В, огорожі - 1-3, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В решті позову необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial