Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції позивача. 07.09.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що 09.11.2019 між сторонами був укладений шлюб, що зареєстрований Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що був вчинений відповідний актовий запис за № 67. Сімейне життя не склалось через несумісність характерів, фактично шлюбні відносини припинено, внаслідок чого рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2022 шлюб між ними був розірваний. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Вказує, що домовленості щодо розміру аліментів між ними не досягнуто, відповідач є працездатною особою, інші діти чи непрацездатні особи, на утриманні відповідача не перебувають, у зв`язку з чим просить стягувати з\~\~ [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду. Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, натомість 28.09.2023 від позивача надійшла заява, про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. З огляду на викладене, зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, прийнято рішення про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи, доходить такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2019 між сторонами укладений шлюб, що зареєстрований Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про цього ж дня вчинений відповідний актовий запис за № 67 (а.с. 3). \~Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2022 шлюб укладений між позивачем та відповідачем розірваний. Рішення набрало законної сили 13.08.2022 (а.с. 7-8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.01.2020 виданий Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 49 (а.с. 4). Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 28.10.2022 Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), вбачається, що позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно довідки № 450 від 01.09.2023 видана виконавчим комітетом Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області вбачається, що позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із нею проживають син [PERSON] , 2020 року народження, донька [PERSON] , 2023 року народження, та чоловік [PERSON] , 1987 року народження (а.с. 10). Мотиви застосування норм права судом. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1, 2\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 08.07.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 07.09.2023, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду. Згідно ч.1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців немає, тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тому з огляду на викладене суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до\~ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору, то такий збір, у розмірі 1073 грн. 60 коп., підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved