Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

В січні 2023 року Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» (далі - АТ «УКРСИББАНК») в порядку цивільного судочинства звернулося до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 лютого 2017 року між Приватним Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11487726000. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.10.2018 р., були прийнято рішення про зміну типу товариства, відповідно до яких нове повне найменування банку стало акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до умов Договору про надання споживчого кредиту №11487726000, АТ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в сумі 724 425,54 а [PERSON] зобов`язалася повернути наданий кредит у повному обсязі та сплачувати проценти шляхом сплати 14 числа кожного місяця ануїтетних платежів у розмірі 11 269,13, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 30.01.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (розділ 1.2 кредитного договору). Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 476 998,45 грн. та судові витрати в розмірі 7154,98 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду головуючому судді Рибалку Ю.В. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.01.2023 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.03.2023 року закрите підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. 05.10.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява представника АТ «УКРСИББАНК» про розгляд справи без їх участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2017 року між Приватним Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11487726000. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.10.2018 р., були прийнято рішення про зміну типу товариства, відповідно до яких нове повне найменування банку стало акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до умов Договору про надання споживчого кредиту №11487726000, АТ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в сумі 724 425,54 а [PERSON] зобов`язалася повернути наданий кредит у повному обсязі та сплачувати проценти шляхом сплати 14 числа кожного місяця ануїтетних платежів у розмірі 11 269,13, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 30.01.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (розділ 1.2 кредитного договору). В зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору виникла прострочена заборгованість у розмірі 476 998,45 грн., яка складається з 465 364,32 грн. - заборгованість за кредитом, 11634,13 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом за строк з 14.11.2022 по 13.12.2022 року. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 7 154 грн. 68 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved