Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

У провадженні Приморського районного суду м. Одеса знаходилася справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення інфляційних втрат, 3% річних за користування грошових коштами. Заочним рішенням\~суду від\~12.09.2023\~року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» заборгованість за кредитним договором № ОД14/01/2008/840-К/467 від 23.01.2008 року та договором поруки № ОД/14/01/2008/840-П/467 від 23.01.2008 року в розмірі 391\~494 (триста дев`яносто одна тисяча чотириста дев`яносто чотири) гривні 65 копійок, що складається з: -інфляційного збільшення за період з 01.12.2019 року по 23.02.2022 року 288\~012,32 грн., -3% річних за користування грошовими коштами за період з 01.12.2019 року по 23.02.2022 року 103\~482,33 грн. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» судовий збір по 2 936 (дві тисячі дев`ятсот тридцять шість) гривень 21 копійок з кожного. 18.09.2023 року представник ТОВ «Консалт Солюшенс» адвокат Теребуха К.І. надала суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій просила стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20\~000,00 грн. Розгляд зазначеної заяви було призначено на 13.10.2023 року. У судове засідання призначене на 13.10.2023 року сторони не з`явилися, представник ТОВ «Консалт Солюшенс» адвокат Теребуха К.І. до суду надала заяву, в якій просила провести судове засідання без участі представника ТОВ «Консалт Солюшенс». Від представника [PERSON] - адвоката Латій О.В. до суду 13.10.2023 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 18.10.2023 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення інфляційних втрат, 3% річних за користування грошових коштами. Заочним рішенням суду від 12.09.2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» заборгованість за кредитним договором № ОД14/01/2008/840-К/467 від 23.01.2008 року та договором поруки № ОД/14/01/2008/840-П/467 від 23.01.2008 року в розмірі 391 494 (триста дев`яносто одна тисяча чотириста дев`яносто чотири) гривні 65 копійок, що складається з: -інфляційного збільшення за період з 01.12.2019 року по 23.02.2022 року 288 012,32 грн., -3% річних за користування грошовими коштами за період з 01.12.2019 року по 23.02.2022 року 103 482,33 грн. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» судовий збір по 2 936 (дві тисячі дев`ятсот тридцять шість) гривень 21 копійок з кожного. 18.09.2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю адвокат Теребуха К.І. надала суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій просила стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: -чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; -чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 вказаної норми передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові від 22.12.2018 року у справі № 826/856/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розміру витрат, пов`язаних із правовою допомогою, компенсації підлягають лише ті послуги, які вказано в договорі. За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Згідно з Законом "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами статей 133,\~137 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний суд зазначав, що у підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічний правовий висновок щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката міститься у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17 та від 16.09.2019 у справі № 755/6702/16-а. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Також згідно із статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. Разом з заявою від 18.09.2023 року, представником позивача було надано Договір про надання правової допомоги № 22 від 27.04.2020 року, Додаткову угоду № 3012/21 від 30.12.2021 року, Акт прийому-передачі наданих послуг № 41 від 12.09.2023 року, Детальний опис робіт здійснених в рамках розгляду справи № 501/3539/22 від 12.09.2023 року, за якими сума гонорару за надану правничу допомогу складає 20\~000,00 грн. Згідно зазначеного Акту № 41 від 12.09.2023 року, вартість послуг за надану правничу допомогу, які позивач поніс внаслідок розгляду справи № 501/3539/22, дорівнює: - складання та подання позову(що включає аналіз матеріалів справи, надання консультацій Клієнту, дослідження актуальної судової практики, підготовка правової позиції, написання позовної заяви, виготовлення і засвідчення копій документів. здійснення поштових відправлень по справі, тощо) 15 000,00 грн.; - супроводження справи адвокатами АО «Пантеон» у суді першої інстанції з усіма процесуальними правами 5\~000,00 грн. Згідно п. 4.1 Договору, розмір гонорару, що має бути сплачений АО визначається в Актах наданих послу, що є невід`ємною частиною даного Договору та залежить від ступеня важкості справи та обсягу фактично наданих правових послуг. Підписання зазначеного вище акту підтверджує факт надання відповідних послуг та є підставою для здійснення оплати за Договором. Відповідно до даного пункту оплата здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання Клієнтом відповідного рахунку-фактури. Крім того неотримання Клієнтом або його представником рахунку-фактури не є підставою для несплати гонорару за Договором. Згідно Акту наданих послуг № 41 від 12.09.2023 року за договором про надання правової допомоги від 27.04.2020 року вартість послуг наданих Виконавцем складає 20\~000,00 грн. Відповідно до Постанови ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Виходячи із системного аналізу Великої Палати, надання адвокатом правової допомоги та факт оплати таких послуг може підтверджуватися різними доказами, зокрема, наступними: -відповідний договір про надання правової допомоги; -розрахунок наданих послуг; -детальний опис виконаних доручень клієнта; -акт прийому-передачі виконаних робіт; -платіжні доручення, квитанції або касові чеки на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом; -інші документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Такий висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц та від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, від 04.03.2021 року по справі № 280/429/19. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 01.10.2018 року у справі № 569/17904/17, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Велика Палата ВС у своїй постанові від 19.02.2020 року по справі № 755/9215/15-ц роз`яснила, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту. У справі № 922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 911/4242/15, зазначив, що проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу, витраченому адвокатом на виконання робіт. Із заяви вбачається, що представник просить стягнути суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс внаслідок розгляду справи № 501/3539/22, за наданні нею позивачу наступні послуги: - складання та подання позову(що включає аналіз матеріалів справи, надання консультацій Клієнту, дослідження актуальної судової практики, підготовка правової позиції, написання позовної заяви, виготовлення і засвідчення копій документів. здійснення поштових відправлень по справі, тощо) 15 000,00 грн.; - супроводження справи адвокатами АО «Пантеон» у суді першої інстанції з усіма процесуальними правами 5 000,00 грн. Всього до сплати 20\~000,00 грн. Зі сторони відповідачів будь-яких заперечень щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, а саме, стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. суду не надано. Відповідно до Постанови ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідно до Постанови ВС від 08.04.2021 року у справі № 161/20630/18, Аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію\~реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд зазначає, що витрати за ведення справи підтверджені адвокатом Теребуха К.І. підлягають задоволенню частково, оскільки стягнення судових витрат солідарно не передбачається чинним законодавством та згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню відповідно до кількості відповідачів. Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на правничу (правову) допомогу по 10\~000,00 грн (20\~000,00 грн понесені судові витрати на правничу (правову) допомогу: 2 відповідача) з кожного відповідача.

Outcome: partial