Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулось в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 11014,93грн., завданої в результаті ДТП. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 січня 2022 року в місті Тернополі по вул. Микулинецькій відбулась дорожньо-транспортна пригода, участю автомобіля марки «Шкода» ДНЗ [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля марки «Фольксваген» ДНЗ [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «БМВ» ДНЗ [NUMBER] під керуванням [PERSON] з вини якого відбулося ДТП. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», згідно з умовами договору страхування, Сертифікату добровільного страхування наземного транспорту №3014/242/002164 від 06.05.2020р., транспортний засіб «Шкода» ДНЗ [NUMBER] , який належить ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат». Власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування, звіту експерта, рахунку СТО та інших зібраних по справі документів було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 116 861,72 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] - була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна», на підставі полісу № АО/2985636, то страхова компанія здійснила страхову виплату у межах ліміту, на користь позивача у розмірі 103 816,79 грн. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» грошові кошти в розмірі 11 014,93 грн, що залишилися невідшкодованими. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.08.2023року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставі поданих доказів, наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської у справі № 607/9943/20 від 24.06.2020року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави. Встановлено, що [PERSON] , 10 червня 2020 року о 18 год. 30 хв., в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 114, керуючи транспортним засобом марки «BMW 320», номерний знак « [NUMBER] », на ділянці дороги, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», номерний знак « [NUMBER] », під керуванням водія [PERSON] , який призупинився попереду для виконання маневру ліворуч. Після чого допустив виїзд на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Superb», номерний знак « [NUMBER] », під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1, 12.3, 2.3 б, 11.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, згідно ст.124 КУпАП. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», згідно з умовами договору страхування, Сертифікату добровільного страхування наземного транспорту №3014/242/002164 від 06.05.2020р. (надалі - Договір), транспортний засіб «Шкода» ДНЗ [NUMBER] , який належить ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» (надалі - Страхувальник). Власник пошкодженого автомобіля звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування, звіту експерта, рахунку СТО та інших зібраних по справі документів було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 116 861,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Таким чином зобов`язання згідно умов Договору було виконано. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] - була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна», на підставі полісу № АО/2985636, страхова компанія надала страховий захист своєму Страхувальнику - відповідачу та здійснила страхову виплату у межах ліміту, на користь позивача у розмірі 103 816,79 грн. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. - \~ \~ \~ \~п. 1 cт. 9 - Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. - \~ \~ \~ \~ст. 12 даного закону - страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи... Згідно зі ст. 22.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши належну правову оцінку доказам у їх сукупності і взаємному зв`язку, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтями 3, 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно із пункту 35.1. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом тридцяти днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Враховуючи вищенаведене, для отримання страхового відшкодування встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов`язкове подання страховику заяви про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у пункті 35.2. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, законодавець чітко визначив, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. При цьому законодавець не покладає обов`язку на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність сплачувати і страхове відшкодування, якщо потерпіла особа не скористалася своїм правом на отримання страхового відшкодування у визначеному законодавством порядку. В правовій позиції, викладеній в Постанові від 04.07.2018 року по справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду, відступила від висновку, сформульованого ВСУ у постанові від 23.12.2015 року у справі №6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги, до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, та зазначила, що стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є, як зазначено вище, суброгацією. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Вказана правова позиція є усталеною, підтримана судовою практикою у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі №753/881/2017, від 25 вересня 2019 року у справі №415/ 3676/16-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 263/17067/17, від 15 квітня 2020 року у справі № 201/7200/18. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що у позивача виникло право на стягнення із відповідача [PERSON] 11014,93 грн. затрат по виплаті страхового відшкодування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень. Жодних доказів на спростування викладених у позові обставин відповідачем суду не надано. Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2684 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved