Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, посилаючись на порушення відповідачами зобов`язань по сплаті коштів за надані комунальні послуги з централізованого постачання теплової енергії, у зв`язку з чим просить стягнути з них заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 58 236 грн. 47 коп. та понесені позивачем судові витрати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідачі, будучи повідомленими про розгляд справи, в судове засідання повторно не прибули, відзиву на позовну заяву не подавали. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] з 07 квітня 2008 року є власником кв. [ADDRESS] , що вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №330456679 від 27 квітня 2023 року. З довідки Виконавчого комітету Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області №513 від 15 травня 2023 року встановлено, що місце проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровано за адресою [ADDRESS] . Відтак, відповідачі є споживачами комунальних послуг, які надаються Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради в квартирі [ADDRESS] . Договір про надання послуг з централізованого постачання теплової енергії згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами не укладався. Хоча відповідачі договору про надання комунальних послуг не укладала, разом з тим від них не відмовлялися та їх отримували в період з жовтня 2014 року по березень 2023 року. Відповідно до правового висновку викладеного Верховним Судом у постанові від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16, відсутність укладеного з відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє останнього від обов`язку оплачувати надані йому послуги. Відповідачі свої обов`язки по сплаті отриманих послуг не виконували, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 58 236 грн. 47 коп. Згідно п. 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії від 21 серпня 2019 року №830 (далі Правила), розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалювальній площі (об?єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Відповідно до п. 35 Правил, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватись шляхом внесення авансових платежів. Згідно п. 36 Правил, споживач здійснює оплату послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Разом з тим, позивач своєчасно та в повному обсязі надавав відповідачам послуги з опалення, які останні в повному обсязі не оплачували, внаслідок чого утворилася заборгованість. Вказані обставини підтверджуються сукупністю досліджених в суді доказів, зокрема копіями: -постанови Національної комісії, що здійснює, державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» №146 від 17 жовтня 2014 року; -постанови Національної комісії, що здійснює, державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» №1171 від 31 березня 2015 року; -постанови Національної комісії, що здійснює, державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифу на теплову енергію для потреб населення Вишгородському РКП «Вишгородтепломережа»» №1132 від 09 червня 2016 року; -постанови Національної комісії, що здійснює, державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює, державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року №1171» №1101 від 09 червня 2016 року; -рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення, на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» №502-33-VІІ від 29 листопада 2018 року; -рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення з урахуванням відшкодування втрат, які виникли протягом періоду розгляду розрахунків тарифів на теплову енергію, встановлення та їх оприлюднення Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» №649-39-VІІ від 20 серпня 2019 року; -рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення, на теплову енергію для потреб бюджетних установ та інших споживачів Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» №698-41--VІІ від 12 грудня 2019 року; -рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифу на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення з урахуванням коригування, шляхом вилучення зі структури тарифу втрат, які виникли протягом періоду розгляду розрахунків тарифів на теплову енергію, встановлення та їх оприлюднення Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради №777-43-VII від 20 лютого 2020 року; -рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про безоплатне прийняття юридичної особи Вишгородського районного КП «Вишгородтепломережа» та майна у комунальну власність Вишгородської міської територіальної громади в особі ВМР із спільної комунальної власності територіальних сіл, селищ, міст Вишгородського району» №10/1 від 06 серпня 2021 року; -рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифу на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» №448 від 13 жовтня 2021 року; -рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення КП «Вишгородтепломережа» ВМР тарифі на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для потреб населення» №535 від 29 листопада 2021 року; -рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення КП «Вишгородтепломережа» ВМР тарифі на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для потреб населення» №259 від 26 жовтня 2022 року; -актів обстеження теплового вузла обліку, звітів та довідки з програми про споживання теплової енергії в будинку з розбивкою по квартирам з жовтня 2014 року по березень 2023 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про теплопостачання», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до норм ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отримані комунальні послуги. Згідно норм ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Вимогами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст. 541 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що відповідачами порушено встановлені зобов`язання по оплаті наданих комунальних послуг, що тягне настання цивільно-правової відповідальності винних осіб, які мають сплатити суму боргу, про яку просить позивач. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких розмір заборгованості відповідачів за надані комунальні послуги в період з жовтня 2014 року по березень 2023 року становить 58 236 грн. 47 коп. та сумнівів у суду не викликає. З огляду на зазначені правовідносини судом виявлено цивільне право позивача на примусове виконання грошового зобов`язання, а подана про це позовна заява підлягає задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які згідно вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів.

Outcome: approved