Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Побиванець Ю.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 03.10.2017 з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини середньомісячного заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На даний час виникла необхідність у зміні розміру стягнення аліментів у зв`язку з тим, що у позивача по справі змінився матеріальний стан, збільшився кількість утриманців. У відповідності до військового квитка серії [NUMBER] від 15.02.2000 вбачається, що [PERSON] призваний до лав ЗСУ з 25.02.2022 і по даний час. Згідно довідки № 247 від 31.01.2023 голови квартального комітету № 19, вбачається, що [PERSON] зареєстрований та фактично проживає по [ADDRESS] разом з батьками [PERSON] , матір`ю [PERSON] , братом [PERSON] . Відповідно до лікарського заключення [PERSON] від 17.08.2020, у матері позивача виявлена лейоміома матки та рекомендовано оперативне втручання та вже 06.04.2021 було проведено оперативне втручання. Згідно ультразвукового дослідження від 24.05.2022 в [PERSON] були виявлені ознаки міоми матки невеликих розмірів, тобто виявлена нова пухлина, яка, знову ж таки, потребує оперативного втручання, що потребує значних коштів для лікування. Крім того, батько позивача [PERSON] являється пенсіонером та потребує лікування зокрема гострої корекції зору, внаслідок чого в червні 2022 року було витрачено кошти на лікування загальною сумою 22650 грн., кошти на лікування виділялись позивачем, оскільки батьки, які являються пенсіонерами, не мають можливості придбати необхідні лікувальні препарати. Також, крім витрат коштів на нагальні потреби, пов`язані з лікування, так само сім`я позивача потребує значних коштів на відновлення свого житлового будинку, так як 12.08.2020 в їхньому будинку сталась пожежа та було знищено покрівлю будинку, облицювання стін, віконні рами, меблі, побутову техніку, що потребує значних фінансових витрат, які батьки позивача не можуть забезпечити за рахунок отримуваних пенсій. Крім того, позивач як військовослужбовець та перебуває на передових позиціях отримує заробітну плату в середньому 100 000 грн., що стверджується випискою з карткового рахунку АТ КБ Приватбанк. В той же час, згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів виданого Золотоніським відділом ДВС, вбачається, що в період з грудня 2022 року по січень 2023 року, з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти в розмірі 94 953 грн. 50 коп., а розмір аліментів, який підлягає стягненню щомісяця складає в середньому 50 000 грн., натомість, розмір заборгованості по сплаті аліментів, навіть при сплаті аліментів в розмірі 50000 грн. щомісяця, не те, що не зменшується, а навіть збільшується. Враховуючи викладене вище просив змінити розмір аліментів та в подальшому стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх жітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.04.2023 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та визначено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 03 серпня 2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , у якому просила відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду у справі № 695/1709/17 провадження № 2/695/1085/17 від 03.10.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 середньомісячного заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 20.06.2017 і до досягнення дітьми повноліття. На момент розгляду цивільної справи № 695/1709/17 про стягнення з [PERSON] аліментів на дітей, останній в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, де позовні вимоги визнав. Згідно копії виконавчого листа у справі № 695/1709/17 виданого 03.10.2017 вбачається, що [PERSON] був безробітним та в графі місце роботи вказано: не працює. Тобто, у 2017 році, коли позивач не працював та не отримував офіційного доходу він не заперечував розмір присуджених аліментів та мав змогу утримувати дітей. А на даний час, коли він отримує заробітну плату військовослужбовця, згідно виписки «ПриватБанку» в розмірі 100 000 грн., то позивач вважає, що в нього змінився матеріальний стан. Окрім того, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.02.2023, виданої Золотоніським ВДВС вбачається, що у 2020 році позивач отримував дохід у сумі 8 658,00 грн., а у 2023 році його дохід становить 111 428,33 грн. Отже, позивачем не стверджено належними доказами, що його матеріальне становище з моменту присудження аліментів на дату подачі позову про зміну розміру аліментів змінилося в бік погіршення. А навпаки, його дохід на даний час, у порівнянні з 2020 роком, зріс більше чим у десять разів. Позивачем не подано доказів, які підтверджують, факт придбання ліків батькам, сплати медичних послуг, та конкретних сум по витратах із зазначенням календарно-часового періоду саме від його імені. Чи інші докази понесення позивачем витрат на лікування в такому розмірі, що в порівнянні із його доходами не дає змоги належним чином утримувати своїх дітей. Необґрунтованим посилання позивача на те, що він утримує батьків, оскільки відповідне судове рішення в матеріалах справи відсутнє. Позивач не може бути єдиним годувальником, оскільки не єдиний син у батьків, а має працездатного брата, який проживає також разом з батьками. Будь-яких доказів того, що якісь особи перебувають на утриманні позивача матеріали справи не містять, хоча дані обставини покладені в обґрунтування позовних вимог. Щодо потреб позивача у відновленні будинку, який пошкоджено внаслідок пожежі в 2020 році взагалі не потребують уваги суду, бо матеріали справи не містять жодних доказів понесених витрат за рахунок позивача на ремонт будинку. Позивач також посилається на те, що за рахунок зменшення аліментів він матиме змогу погасити заборгованість зі сплати аліментів. Наявність у позивача заборгованості по аліментам лише підтверджує штучність подання даного позову через його небажання приймати участь у житті дітей. Але розмір доходів позивача є достатнім для належного виконання ним своїх аліментних зобов`язань, проте він всіляко ухиляється від сплати аліментів та має заборгованість. Отже, в обґрунтування заперечень проти позову відповідач посилається зокрема на те, що жодних належних доказів погіршення матеріального стану позивача з моменту винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дітей до позовної заяви не додано, навпаки, з банківської виписки, яка долучена до позовної заяви, вбачається, що розмір заробітної плати збільшується, оскільки позивач є військовослужбовцем, брав участь в бойових діях, а тому має стійке матеріальне забезпечення, що дає йому можливість належно виконувати свої обов`язки по сплаті аліментів. Окрім того, у позивача на утриманні перебуває тільки двоє неповнолітніх дітей, згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.10.2017, що безсумнівно не порушує право дітей на гідний рівень життя та відповідає принципу якнайкращого забезпечення їх інтересів. Зменшення розміру аліментів порушуватиме інтереси дітей щодо достатнього рівня матеріального забезпечення. Інших осіб, яким позивач за законом зобов`язаний надавати утримування і які фактично знаходяться на його утриманні з матеріалів справи не встановлено. Чинним законодавством встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану. Враховуючи вище викладене, обов`язковою умовою для зміни розміру аліментів є саме реальне погіршення матеріального становища платника аліментів, що має стверджуватися належними доказами, які подаються позивачем у встановленому законом порядку. Але наполягаючи на зміні матеріального стану позивач жодного належного документу на підтвердження вказаних обставин не надав. 14 серпня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, у якій просив позовні вимоги задовольнити повністю. Додатково надані пояснення про те, що в дійсності у позивача ще є рідний брат [PERSON] , проте згідно вироку Золотоніського міськрайонного суду від 06.10.2021 він був засуджений за ч. 1 ст. 162 КК України до двох років 1 місяця позбавлення волі та наданий час відбуває покарання, тому ніяким чином не може надавати матеріальну чи будь яку іншу допомогу своїм батькам. Згідно довідки про доходи виданої ГУ ПФУ в Черкаській області, вбачається, що розмір пенсії батька позивача складає 3268 грн. 84 коп. починаючи з березня 2023 року, але на час придбання складала 2576 грн. 95 коп.. Крім того, згідно довідки від 10.08.2023 виданої Золотоніською філією Черкаського обласного центру зайнятості, вбачається, що [PERSON] на обліку не перебуває та останній запис в трудовій книжці 14.08.2021, яким призначено виплату на випадок безробіття, проте, мати позивача за станом свого здоров`я не може працювати, тому по суті і перебуває на утриманні свого сина [PERSON] та чоловіка. Також, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 11.08.2023 виданого Золотоніським відділом ДВС, вбачається, що розмір аліментівї, який сплачується позивачем за лютий березень 2023 року складає в середньому 25000 грн., починаючи квітня 2023 року розмір аліментів складає 12464 грн. 66 коп., тобто розмір аліментів, який сплачується позивачем в декілька разів перевищує мінімальний прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. В той же час, позивач будучи військовослужбовцем перебував на стаціонарному лікування через гостру распіраторну вірусну інфекцію після укусу кліща, що стверджується довідкою позаштатної ВЛК КНП «Бердичівська міська лікарня», тому так само потребував придбання ліків, а враховуючи той факт, що у позивача наявна заборгованість по сплаті аліментів державним виконавцем були арештовані всі банківські рахунки та відповідно до змін внесених до Закону України «Про виконавче провадження» доступними для зняття коштів у позивача залишається лише кошти в сумі 13 400 грн.. Крім того, відповідачем не вірно визначено підстави для подачі позову, а саме зміна матеріального становище позивача, проте метою подачі позову було приведення у відповідність до норм чинного законодавства розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності до ст. 7 Закону України « Про державний бюджет на 2023 рік» Установити з 01.01.2023 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 грн., а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років - 2833 грн.. Тобто, максимальний розмір аліментів, який може стягуватись на користь відповідача складає 28330 грн., в той же час, згідно розрахунку заборгованості, бачимо, що стягнення проводяться в розмірі 33667, 92 грн. (грудень 2022 року), 61285,58 грн. (січень 2023). 29 вересня 2023 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від відповідача [PERSON] , у яких просила відмовити у задоволенні позову та пояснила, що позивач у відповіді на відзив знову ж таки, посилається на те, що у нього на утриманні перебуває його мати. І в обґрунтування цього зазначає, що мати на даний час безробітня, тобто не працює і до того ж має чоловіка, який її утримує, бо отримує офіційний дохід - пенсію. Жодного належного доказу, що мати являється непрацездатною, тобто особою, яка досягла встановленого законом пенсійного віку, або визнана інвалідом та потребує утримання, позивачем не надано. Бо утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка потребує сторонньої матеріальної допомоги та ця допомога є її єдиним або основним джерелом для існування. Таким чином, на даний час за рахунок свого доходу позивач здійснює утримання тільки двох неповнолітніх дітей, шляхом сплати аліментів. Інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб у позивача на утриманні не має. Позивач також посилається на те, що він фінансово допомагає і своєму батьку, який отримує пенсію в розмірі 3 268, 84 грн., коли для осіб, які втратили працездатність мінімальна пенсія складає 2 093, 00 грн. Тобто доводи позивача з даного приводу не є належними та допустимими доказами. Окрім того, позивач зазначає, що перебував на стаціонарному лікуванні та витрачав кошти на придбання ліків. Але жодного доказу того, що він поніс витрати на лікування не надав. Як і не надав жодних медичних виписок чи лікарських заключень щодо призначеного лікування. Статтею 11 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено право військовослужбовців на охорону здоров`я та медичну допомогу. Військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, мають право на безоплатну кваліфіковану медичну допомогу у військово-медичних закладах охорони здоров`я. Також, законодавець гарантує військовослужбовцям право на безоплатне забезпечення ліками. Позивач маніпулюючи заборгованістю по аліментам, яка виникла за весь період з моменту їх присудження бажає безпідставно зменшити розмір аліментів. Щодо мети позивача привести у відповідність до норм чинного законодавства розмір аліментів, які підлягають стягнення з нього, то відповідач просить врахувати положення закону щодо гарантованого і рекомендованого мінімального розміру аліментів, і виходить з того, що вказаний рекомендований розмір аліментів є мінімальним, і не є поняттям, обмежуючим розміром аліментів, при умові, що батько дитини має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Щодо посилання позивача на те, що відповідач має надати докази про розмір свого доходу, то відповідач беззаперечно надає довідку про доходи, в якій зазначено, що розмір її заробітної плати після відрахувань податків становить 5 877,00 грн. А беручи до уваги прожитковий мінімум на 2023 рік, то прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2 833,00 грн. Тобто, враховуючи, що у відповідача двоє дітей, прожитковий мінімум для двох дітей становить 5 666,00 грн., що на 211,00 грн. менше від щомісячного доходу відповідача. Відповідачу вкрай складно задовольняти потреби дітей за власний рахунок. І зважаючи, що відповідач також має потребу в харчуванні, лікуванні, сплаті комунальних послуг, матеріальна допомога на дітей, з боку позивача має бути в достатньому рівні, зважаючи на його дохід. Окрім того, відповідач несе додаткові витрати на оплату лікування зору у меншої доньки [PERSON] , 2013 року народження. За рахунок відповідача 26.08.2023 для доньки були придбані окуляри для зору на суму 2 220,00 грн.. Тож, у відповідача матеріальне становище не змінюється в бік покращення. Отже, суттєвих обставин у вигляді зміни сімейного стану чи стану здоров`я, які погіршують матеріальне становище позивача і відіграють значну роль у його житті ним до суду не надано. В судовому засіданні представник позивача адвокат Побиванець Ю.В. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити з підстав зазначених у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача адвокат Костогриз Т.В. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з мотивів вказаних у відзиві на позов та заперечень на відповідь на відзив. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.10.2017 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини середньомісячного заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 20.06.2017 до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 30.07.2022 зареєстрували шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини [PERSON] . Відповідно до ч.2\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 2 та 3\~статті 181 СК України\~визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Як передбачено\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України віл 15.05.2006 №3 Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 4\~ст. 273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до вимог статей 76-81 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.\~\~Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не\~\~бере\~\~до\~\~розгляду докази, що\~\~не\~\~стосуються предмета доказування.\~\~Достовірними є докази, на підставі яких можна\~\~встановити\~\~дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона\~\~повинна\~\~довести ті обставини, на\~\~які\~\~вона посилається\~\~як\~\~на\~\~підставу своїх\~\~вимог\~\~або\~\~заперечень, крім\~\~випадків, встановлених\~\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими\~\~учасниками справи.\~\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2\~статті 83 ЦПК України\~визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд вважає, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами, обставини, на які він посилався при зверненні до суду і які, на думку позивача, вказують на погіршення матеріального становища, його здоров`я, зміну сімейного стану, у зв`язку з чим розмір стягнутих з нього аліментів, становить значний фінансовий тягар. Відповідно до\~військового квитка\~серії [NUMBER] \~ [PERSON] проходить\~службу у\~військовій частині\~ [NUMBER] \~з 24.02.2022,\~де отримує\~заробітну плату.\~Доказів того,\~що матеріальне\~становище позивача\~погіршилося (втрата\~роботи,\~втрата працездатності,\~зменшення розміру\~заробітної плати\~і т.д.)\~не надано. Отже, фактично матеріальний стан позивача покращився, оскільки позивач став отримувати заробітну плату. Проте, станом на дату винесення рішення Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області від 03.10.2017, відомостей щодо наявності будь-якої офіційної роботи у позивача матеріали справи не містять. Позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 24.07.2023 по 01.08.2023 з діагнозом: гостра респіраторна вірусна інфекція (стан після укусу кліща), що підтверджується довідкою № 178 позаштатної військово-лікарської комісії. Дані про те, що стан здоров`я та матеріальний стан позивача погіршився у зв`язку з вказаним вище захворюванням, матеріали справи не містять. Докази, що лікування хвороби відбувалося за рахунок позивача, відсутні. Зазначений розмір частки визначений у ч. 5\~ст. 183 СК України, на яку також посилається представник позивача, суд також вважає безпідставним, оскільки вказаною нормою регламентується стягнення аліментів у порядку наказного провадження (шляхом звернення до суду з відповідною заявою про видачу судового наказу) та не стосується спірних правовідносин. Також суд не може взяти до уваги доводи позивача в тій частині, що на його утриманні знаходиться непрацездатний батько [PERSON] , хвора мама [PERSON] , дружина [PERSON] , так як батько отримує пенсію від держави, а в справі відсутні докази про матеріальний стан мами та дружини позивача. За таких обставин, самі по собі факти: встановлення онкологічного захворювання у матері позивача у 2020 році; проведена офтальмологічна операція батькові позивача у 2022 році; наявність дружини у позивача - не можуть бути підставами для зменшення розміру аліментів, оскільки у справі відсутні й докази, що саме позивач витрачав кошти на лікування своїх батьків та утримання дружини. Посилання представника позивача на необхідність у відновленні будинку після пожежі у 2020 році не підтверджені доказами понесених витрат за рахунок позивача на ремонт будинку. Крім того, безпідставним є і посилання представника позивача на наявну заборгованість по аліментам позивача, яка зростає, оскільки відповідно до чинного законодавства дана обставина не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Матеріали справи не містять доказів, що на сьогодні покращилося матеріальне становище одержувача аліментів [PERSON] . Беручи до уваги, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Золотоніського місьрайонного суду Черкаської області від 03.10.2017, суд вважає, що за таких обставин у задоволенні позову слід відмовити. Крім того, позовні вимоги «про зміну розміру аліментів», як сформульовано представником позивача у прохальній частині позову, не підлягають задоволенню, оскільки\~відповідно до ч.3 ст.181\~СК України\~спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, платник аліментів не може вимагати зміни способу їх стягнення. Його правові можливості обмежуються правом вимагати зменшення розміру аліментів у межах обраного одержувачем способу їх стягнення. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року). Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed