Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

В липні 2023 року заявник звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт його постійного проживання з [PERSON] , станом на день його смерть, а саме на [INFO] , у квартирі [ADDRESS] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. На момент смерті батько заявника проживав за адресою: [ADDRESS] . Заявник також проживав за вказаною адресою на момент смерті батька, але його місце проживання зареєстровано за іншою адресою: [ADDRESS] . Заявник, як спадкоємець першої черги, звернувся до приватного нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи та прийняття спадщини. Проте, йому було роз`яснено, що він протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини згідно статті 1270 ЦПК України з дня смерті свого батька не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Від встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем залежить виникнення спадкових прав заявника та можливість їх подальшої реалізації, однак такий факт може бути встановлено виключно в судовому порядку у зв`язку з чим заявник вимушений звернутись до суду з даною заявою. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.07.2023 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження. У судове засідання, призначене на 11.10.2023 годину, заявник та заінтересована особа не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявник надав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи надав до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи провести за його відсутності та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства України. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №443, батьком заявника записаний [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №599, [INFO] у віці 63 років [PERSON] помер. З копії паспорта заявника серії [NUMBER] вбачається, що з 20.01.1998 останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З листа, який підтверджено підписами головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нікос-124», [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заявник за адресою свої реєстрації ( [ADDRESS] ) не проживає з 2012 року. Згідно акту про проживання особи від 10.05.2023, за підписами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новобузький 89», разом з [PERSON] (померлим [INFO] ), за його місцем реєстрації, а саме за адресою: [ADDRESS] , проживав його син [PERSON] . Вони мешкали разом, вели спільне господарство, [PERSON] доглядав за батьком до його смерті та здійснив його поховання. 29.06.2023 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Некрасовою Ю.В. було надано заявнику роз`яснення чинного законодавства №46/01-16 згідно яких останньому було повідомлено про неможливість зареєструвати від його імені заяву про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця, у зв`язку з тим, що строк для прийняття спадщини, згідно статті 1270 ЦПК України, який встановлюється у шість місяців і починається з часу відкриття спадщини, закінчився 22.08.2022. Крім того, запропоновано заявнику звернутись до суду для вирішення цього питання. Відповідно до\~статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Згідно пункту 5 частини 1\~статті 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі\~статтею 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного суду від 15.01.2020 у справі №691/548/18, від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц та від 10.01.2019 у справі № 484/747/17. Частиною третьою\~статті 1268 ЦК\~України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно частини першої статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки сукупністю доказів підтверджено факт спільного проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останнього за адресою: [ADDRESS] , суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт того, що\~ [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved