Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 04.08.2023 року звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1053-3828 від 17.02.2022 року в розмірі 94300,00 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.02.2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем за допомогою Веб-сайту (https:/navse.ua) було укладено Кредитний договір № 1053-3828, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на платіжну карту в розмірі 20000,00 грн., заявленим строком повернення 14 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Укладений кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими відповідач був ознайомлений. Зазначений кредитний договір між сторонами був укладений у відповідності до норм ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, ознайомлено з Правилами надання споживчих кредитів та інших супутніх документів, котрі в подальшому були підписані [PERSON] ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредит в розмірі 20000,00 грн. на картковий рахунок. Обов`язки, передбачені договором, відповідач не виконує, у зв`язку з чим станом на 11.07.2023 року виникла заборгованість за наданим кредитом в розмірі 94300,00 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом 3000,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами 713000,00 грн., простроченої заборгованості за кредитом 20000,00 грн. В добровільному порядку сплатити наявну заборгованість позичальник відмовляється. Тому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вказану заборгованість та судові витрати у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. 11.09.2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив, яким позовні вимоги визнає в частини стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 20000,00 грн., в іншій частині позовних вимог просить відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 17.02.2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1053-3828 у вигляді електронного документа, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 20000,00 грн., строком кредитування 300 днів, заявленим строком кредитування 14 днів, зі сплатою комісії за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту, зниженої процентної ставки - 1,00 % в день, стандартної процентної ставки - 1,50 % в день (а.с.20-25). Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https://navse.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 20000,00 грн. підтверджено даними витягу про успішність операції ТОВ ФК «Контрактовий дім» від 19.07.2023 року, розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 11.07.2023 року, згідно якого заборгованість відповідача за договором № 1053-3828 від 17.02.2022 року становить: 94300,00 грн. та складається з: простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту - 3000,00 грн., простроченої заборгованості за кредитом - 20000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 71300,00 грн. (а.с. 26-29). ВП ВС у п. 25 постанови по справі №363/1834/17 зауважила, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням. За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо з дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року справа № 6-2071цс16, в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 311/1985/16-ц. За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача комісії за договором про відкриття кредитної лінії від 17.02.2022 року у сумі 3000,00 грн. не підлягає задоволенню. Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 20000,00 грн. та стягнення простроченої заборгованості за нарахованими відсотками - 71300,00 грн. Окрім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. На офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https://navse.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп. На підставі викладеного

Outcome: partial