Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

13 червня 2023 року позивач [PERSON] \~через свого\~представника,\~адвоката Сумцова\~Є.С., звернувся до суду з цим позовом про визнання\~виконавчого напису\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіди В.О.,\~вчиненого 07\~лютого 2022\~року,\~зареєстрованого у\~реєстрі за\~№ 11945,\~про стягнення\~з нього\~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Дінеро» заборгованості\~у розмірі\~17048,00\~грн,\~так як\~він став\~підставою для\~відкриття виконавчого\~провадження і\~порушує його\~законні права\~та інтереси.\~ Свої позовні вимоги мотивує тим, що у серпні 2022 року він дізнався про те, що відносно нього відкрите виконавче провадження № 69714449. Адвокатом Сумцовим Є.С. 07 липня 2023 року було направлено адвокатський запит до приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Школи С.М. з метою ознайомлення з матеріалами вказаного виконавчого провадження. На виконання запиту приватним виконавцем надано копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 серпня 2022 року про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості на загальну суму 17048,00 грн, та копію виконавчого напису від 07 лютого 2022 року № 11945, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з нього, як боржника, на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості в сумі 17048,00 грн. Підстави стягнення заборгованості в сумі 17048,00 грн йому не відомі, у постанові приватного виконавця вони не зазначені. 02 лютого 2020 року ним з ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» було укладено спеціальні умови Договору позики № AG5375762, 24 лютого 2020 року укладено додаткову угоду № AM 8776080, копії яких було надано приватним виконавцем Школою С.М., та на які посилався приватний нотаріус Бригіда В.О. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису. Однак підстави стягнення заборгованості саме у сумі 17048,00 грн йому не відомі. Відповідачем на його адресу жодних повідомлень з розрахунками заборгованості не надходило.Вважає, що відповідачем було безпідставно здійснено нарахування заборгованості в сумі 17048,00 грн, жодних письмових вимог про сам факт існування боргу та його сплату від відповідача йому не надходило, про вчинення виконавчого напису нотаріусом позивача попередньо не повідомляли, вимог про порядок погашення боргу погашення боргу, актуальні рахунки та розрахунки заборгованості до нього теж не надходили, вказаний кредитний договір не був нотаріально посвідчений, а тому у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису, оскільки при його вчиненні не було встановлено чи була заборгованість позивача перед стягувачем саме такого розміру та чи існувала вона взагалі.На підставі викладеного вважає, що оспорюваний виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. 29 червня 2023 року від представника позивача [PERSON] , адвоката Сумцова Є.С., надійшла заява про збільшення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» на користь позивача в порядку повернення стягнутих за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., вчиненим 07 лютого 2022 року, зареєстрованим у реєстрі за № 11945, грошових коштів в сумі 17348,00 грн /а.с. 36-37/. Ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області від 05 липня 2023 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Сумцова Є.С. про витребування письмових доказів та витребувано належним чином засвідчені копії: від ТОВ Фінансова компанія «Дінеро» код ЄДРПОУ 41350844, м. Київ, вул. Сурикова, буд 3-А, 03035/ - документів з підписом позивача [PERSON] , які б свідчили про укладення ним кредитних договорів або існування інших зобов`язань між ним та відповідачем ТОВ «ФК`Деніро»; від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича виконавчого напису, вчиненого 07 лютого 2022 року, реєстровий номер 11945 та документів, які стали підставою для його вчинення, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованості в сумі 17048,00 грн /а.с. 45/. Станом на 17 жовтня 2023 року відповідач та третя особа не виконали ухвалу суду та не надали письмові докази. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник, адвокат Сумцов Є.С. не прибули, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів не заперечує /а.с. 104/. Відповідач ТОВ\~«ФК «Дінеро»\~у судове\~засідання повторно\~не прибув,\~про дату,\~час,\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином\~з урахуванням\~положень п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~про причини\~неприбуття суд\~не повідомив,\~будь-яких\~заяв,\~клопотань та\~відзиву на\~позовну заяву\~до суду\~не подав /а.с. 76, 93, 103/. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання повторно не прибув, про дату, час, місце судового засідання повідомлений належним чином з урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неприбуття суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав /а.с. 79, 90, 101/. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру нотаріусів України інформації щодо приватного нотаріуса Бригіди В.О. не знайдено /а.с. 41/. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Школа С.М. в судове засідання не прибув, про дату, час, місце судового засідання повідомлений належним чином з урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неприбуття суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав /а.с. 78, 91, 102/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, відповідно до п. 1 ч. 1\~ст.\~280\~ЦПК України та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 282 ЦПК України. У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК\~України не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № AG 5375762 від 02 лютого 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» та [PERSON] уклали спеціальні умови, відповідно до яких ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО», як кредитор, надало [PERSON] позику в сумі 2200,00 грн строком 30 діб з відсотковою ставкою 1,39 % в день, що дорівнює 726,35% річних, з датою виплати 03 березня 2020 року, орієнтовна загальна сума кредиту становить 2,399 грн. Крім цього 24 лютого 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» та [PERSON] укладена додаткова угода № АМ 4701713 до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № AG 5375762 від 02 лютого 2020 року, відповідно до якої надана сума кредиту становить 15200,00 грн, строком 30 діб з відсотковою ставкою 1,67 % в день для початково зазначеної тривалості кредиту, орієнтовна реальна річна процентна ставка 608,18%, з датою виплати 03 березня 2020 року, орієнтовна загальна сума кредиту становить 17,148 грн. Також 24 лютого 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» та [PERSON] укладена додаткова угода № АМ 4701713 до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № AG 5375762 від 02 лютого 2020 року, відповідно до якої надана сума кредиту становить 15200,00 грн; строком 30 діб з відсотковою ставкою 1,67 % в день для початково зазначеної тривалості кредиту, орієнтовна реальна річна процентна ставка 608,18%, дата повного погашення 07 травня 2020 року, орієнтовна загальна сума кредиту становить 17,148 грн /а.с. 11-15/. Цей договір кредитної лінії нотаріально не посвідчений. 07 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. на підставі\~статей 87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172,\~було вчинено\~виконавчий напис\~№ 11945,\~відповідно до\~якого загальна\~сума заборгованості\~за кредитним\~договором №\~AG5375762\~від 02\~лютого 2020\~року,\~що підлягає\~стягненню з\~боржника\~\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», становить 17048,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 15200,00 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1848,00 грн. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів /а.с. 10/. 23 серпня 2022 року за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Школою С.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69714449 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості у розмірі 17048,00 грн за виконавчим написом № 11945 виданого 07 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. /а.с. 9/. Відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Школи С.М. від 23 червня 2023 року № 1464 на виконанні знаходилося виконавче провадження № 69714449, яке було відкрите 23 серпня 2023 року з примусового виконання виконавчого напису № 11945 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 07 лютого 2022 року про стягнення на користь ТОВ «ФК» Дінеро» заборгованості на загальну суму 17048,00 грн. В ході виконання приватним виконавцем стягнуто 19052,80 грн, з яких: 300,00 грн перераховано п/і № 1998 від 13 червня 2023 року стягувачу як повернення авансового внеску; 17048,00 грн перераховано п/і № 1999 від 13 червня 2023 року стягувачу як погашення боргу по виконавчому документу; 1704,80 грн перераховано п/і № 2000 від 13 червня 2023 року на рахунок приватного виконавця як основна винагорода /а.с. 37 зворот/. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18\~ЦК України нотаріус\~здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34\~Закону України "Про нотаріат", виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно із ст. 87\~Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нормою ст. 88\~Закону України "Про нотаріат"\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2021 року № 296/5, зареєстрований в міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). При цьому ст. 50\~Закону України "Про нотаріат"\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за N 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 31.01.1992 року "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні", при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат"\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. В матеріалах справи відсутні будь - які відомості щодо заборгованості [PERSON] , а саме виписки по рахунку боржника, детального розрахунку заборгованості та інших доказів, які б підвереджували наявну заборгованість, що не дає можливість встановити факт реальної заборгованості [PERSON] перед\~ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро». Таким чином, суд дійшов висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, позивач [PERSON] довів належними доказами невідповідність спірного виконавчого напису вимогам ст. ст.\~87,88 Закону України "Про нотаріат", тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, під час судового розгляду приватним виконавцем Школою С.М. у виконавчому провадженні № 69714449 від 23 серпня 2023 року з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ Фінансова компанія «Дінеро» грошові кошти в сумі 17348,00 /сімнадцять тисяч триста сорок вісім гривень 00 копійок/, з примусового виконання виконавчого напису № 11945 виданого 07 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості на загальну суму 17048,00 грн /а.с. 37 зворот/. Оскільки цим рішенням виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, то стягнуті з позивача кошти в сумі 17348,00 /сімнадцять тисяч триста сорок вісім гривень 00 копійок/ на користь відповідача є безпідставно набутими та такими, що підлягають поверненню. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; 2) набуття або збереження за рахунок іншої особи; 3) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Особа зобов`язана повернути майна і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 7500,00 грн, суд прийшов такого висновку. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Так, до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги від 07 червня 2023 року, укладений між адвокатом Сумцовим Є.С. та Піроговим О.В.; додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 07 червня 2023 року, з якого вбачається, що сторони дійшли згоди щодо оплати правової допомоги з розрахунку 1000,00 грн за одну годину витраченого часу адвокатом, гонорар адвоката становить 7500,00 грн; акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 04 вересня 2023 року до договору про надання правової допомоги від 07 червня 2023 року, в якому зазначений детальним опис виконаних робіт та їх вартість; фіскальний чек АТ «Укрпошта» № 1203667505 від 04 вересня 2023 року, з якого вбачається, що позивач [PERSON] сплатив адвокату Сумцову Є.С. 7500,00 грн за послуги з надання правової допомоги /а.с. 81-85/. Із документів вбачається, що загальна вартість надання правової допомоги становить 7500,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами /ч. 5 ст. 137 ЦПК України/. Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2\~ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Пунктом 3.2\~рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009\~передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Таким чином, суд вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження). Проаналізувавши детальний опис робіт виконаних робіт, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, а також його участь в судових засіданнях, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00 грн є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з цим позовом сплатив судовий збір в сумі 1073,60 грн /а.с. 2/. Крім цього разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову і сплатив при цьому судовий збір в сумі 536,80 грн /а.с. 1/. Ухвалою судді Великописарівського районного суду Сумської області від 05 липня 2023 року відмовлено у задоволенні цієї заяви /а.с. 47/, тому сплачений судовий збір за заяву про забезпечення позову в сумі 536,80 грн залишається за позивачем. Крім цього позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн за заяву про збільшення позовних вимог /а.с. 38/. Таким чином з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 2147,20 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved