Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

до Воловецького районного суду Закарпатської області в порядку окремого провадження надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області про встановлення факту належності йому трудової книжки серії [NUMBER] виданої 04.03.1977 року. В обґрунтування заяви заявник покликається на те, що відповідно до паспорта громадянина України він значиться як [PERSON] . Однак, на другій сторінці паспорта його прізвище зазначено як - [PERSON] , а у трудовій книжці заявник записаний як [PERSON] , тобто прізвище заявника не відповідає даним паспорта. У зв?язку з вказаними розбіжностями у заявника виникли перешкоди в оформленні пенсії, тому він звернувся до суду із вказаною заявою. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви в яких просять справу розглядати у їх відсутності, заяву просять задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області в судове засідання також не з`явився, однак скерувано до суду пояснення по справі, в яких просять справу розглянути у її відсутності. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із вимогами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження виданого Воловецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) серії [NUMBER] від 07.04.2022, [PERSON] народився [INFO] . Однак, при видачі заявнику Воловецьким РВ УМВС України в Закарпатській області 16.09.2015 паспорта громадянина України серії [NUMBER] , на другій сторінці паспорта прізвище заявника зазначено як - [PERSON] . Як вбачається із рішення про відмову в призначенні пенсії №071950002836 від 18.08.2023, прийняте Головним Управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком. Відмова обгрунтована тим, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки [NUMBER] виданою 04.03.1977, оскільки прізвище заявника не відповідає даним його паспорта, а саме: на другій сторінці паспорта прізвище вказано « [PERSON] », а у трудовій книжці « [PERSON] ». Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку, що матеріалами справи достатньо стверджується той факт, що при видачі паспорта громадянина України серії [NUMBER] , прізвище заявника на другій сторінці невірно записали як [PERSON] , замість правильного [PERSON] , тобто допущено помилку. Такі розбіжності при написані персональних даних, створили заявнику перешкоди у оформленні пенсії, тому встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. З наведених міркувань та

Outcome: approved