Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] ,\~в особі\~представника [PERSON] ,\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідачів [PERSON] \~та [PERSON] ,\~в якому\~просить зобов`язати\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~усунути перешкоди\~у користуванні\~належною йому\~земельною ділянкою,\~площею 0,0821\~га,\~кадастровий номер\~7321585500:02:002:0099,\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~шляхом звільнення\~її від\~насаджень сільськогосподарських\~культур та\~привести цю\~земельну ділянку\~в попередній\~стан,\~а також не чинити йому перешкоди у користуванні вказаною земельною ділянкою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником згаданої земельної ділянки, на якій розташований належний йому житловий будинок, 1890 року побудови, загальною площею 32,50 кв.м. Сусідніми землекористувачами належної йому земельної ділянки, є [PERSON] та [PERSON] , які неодноразово протягом декількох років чинять йому перешкоди у користуванні вказаною ділянкою. Самовільно захопивши її, знищивши межові знаки та висадивши на ній сільськогосподарську культуру «картопля», відповідачі обмежили його як власника у користуванні належним йому майном, а тому він змушений звернутись за захистом свого права та його відновленням в судовому порядку. Заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог, представник відповідачів 20.09.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що останні не погоджуються із позовними вимогами, оскільки вважають, що позивач отримав спірну ділянку неправомірно. Зловживаючи довірою покійної власниці [PERSON] , позивач шляхом обману оформив договір довічного утримання, однак остання не в повній мірі усвідомлювала, який насправді підписала документ та вважала, що оформляла лише документи на право власності на власний житловий будинок. Договір довічного утримання для покійної був вкрай невигідним, поскільки остання проживала разом зі своєю донькою, відповідачкою у справі, [PERSON] , яка разом із чоловіком, відповідачем у справі, [PERSON] доглядали та піклувалися про неї. Попередньо [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнав заявлені до нього позовні вимоги з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Поряд з цим визнав, що через 2- 3 місяці після смерті [PERSON] він дізнався про те, що власником спірної земельної ділянки є [PERSON] , однак продовжував користуватися вказаною земельною ділянкою всупереч волевиявленню її власника [PERSON] . Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позов, підтримала пояснення відповідача [PERSON] та пояснила, що їй також було відомо про набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку, однак не зважаючи на такі обставини, вона продовжувала допомагати своєму чоловіку [PERSON] обробляти земельну ділянку, брала участь у знятті межових знаків. Представник відповідачів [PERSON] підтримав позицію [PERSON] та [PERSON] , обгрунтувавши обставинами, викладеними у відзиві на позовну заяву. Суд, з`ясувавши позиції учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, визначивши правову природу спірних правовідносин, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Розглядом справи встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,0821 га, кадастровий номер 7321585500:02:002:0099, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №272456680 від 30.08.2021 та копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5318602602021 від 26.07.2021 (а.с.5-8). Підставою державної реєстрації права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку слугувало рішення Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 13.08.2021 за №17.64-10/2021. На вказаній земельні ділянці розташований житловий будинок, 1890 року побудови, який [PERSON] набув у власність на підставі договору довічного утримання серії ВКІ №185691, виданого 19.03.2008 приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. (а.с.9) Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18), серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України). Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Захист речового права шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (негаторного позову) є можливим носієм речового права і передбачає доведення позивачем наступних обставин: 1) належність позивачу речового права, з приводу захисту якого він звертається до суду; 2) порушення цього права, його невизнання чи оспорювання; 3) вчинення цих дій саме відповідачем. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Звертаючись до\~суду з\~указаним позовом,\~позивач посилається на\~те,\~що він,\~як власник\~земельної ділянки,\~розташованої за\~адресою:\~ [ADDRESS] , має право на володіння, користування і розпорядження своїм нерухомим майном, однак відповідачі створюють йому перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою. На підтвердження вказаних доводів надав ряд документів. Зокрема, як вбачається із дослідженої в судовому засіданні довідки по матеріалах ЄО за №2861 від 20.10.2022, складеної поліцейським офіцером громади СВГ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області майором поліції Павликом А.А. за наслідками перевірки за заявою [PERSON] - 20.10.2022 приватне підприємство «КАЙЛАС-К» відповідно до договору №11 від 20.10.2022 здійснювало виніс поворотних точок земельної ділянки, площею 0,0821 га, кадастровий номер 737158500:02:002:0009, власником якої є [PERSON] . Однак, [PERSON] навмисно витягувала їх із землі, у зв`язку із чим жителькою [ADDRESS] , [PERSON] було здійснено дзвінок на спеціальну лінію «102». За наслідками проведеної перевірки відносно [PERSON] та [PERSON] за вчинення самоуправства було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 186 КУпАП, які направлено на розгляд адміністративної комісії Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. 31.05.2023 адміністративна комісія при виконавчому комітеті Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, розглянувши вказані протоколи, прийшла до висновку про наявність в діях [PERSON] та [PERSON] складу адміністративного правопорушення за ст. 186 КУпАП. Оскільки було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] всупереч встановленого законом порядку самовільно користувалися земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] , а саме висаджували картоплю, що не завдало істотної шкоди останньому. На підставі постанов про накладення адміністративного стягнення №6 та №7 від 31.05.2023 [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 186 КУпАП та накладено на кожного адміністративні стягнення у вигляді 85 грн штрафу (а.с.18-19). В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вказані постанови ними не оскаржувалися та на момент розгляду даного спору є чинними. Поряд з цим визнали той факт, що на момент вчинення ними протиправних дій їм було відомо про набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку. Оцінюючи сукупність досліджених судом доказів, суд вважає, що під час судового розгляду встановлено факт самовільного захоплення відповідачами, як сусідніми землекористувачами, належної позивачу частини земельної ділянки, шляхом знищення межових знаків, об`єднання в єдину земельну ділянку з їхньою та засадження її сільськогосподарською культурою. З наведеного слідує, що у [PERSON] , як власника спірної земельної ділянки, існують об`єктивні перешкоди у здійсненні своїх правомочностей. У відповідності до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Аналогічне право закріплено статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Відповідно до частини 2 статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав\~громадян та\~юридичних осіб\~на земельні\~ділянки здійснюється\~шляхом,\~зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. З огляду на наведене, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Належним і\~достатнім способом\~захисту прав\~позивача суд\~вважає зобов`язання\~відповідачів усунути\~перешкоди у\~користуванні позивачем\~належною йому\~земельною ділянкою, площею 0,0821\~га,\~кадастровий номер\~7321585500:02:002:0099,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] , шляхом звільнення її від насаджень сільськогосподарських культур та приведення в попередній стан, а також зобов`язання відповідачів в подальшому не чинити позивачу перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою. На підставі\~наведеного,\~ст.ст.\~90,152\~ЗК України,\~ст.ст.\~16,\~319,\~321,\~ч.2\~ст.386\~ЦК України,\~

Outcome: approved