Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17 вересня 2005 року, актовий запис № 788; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] "; не стягувати з відповідача судові витрати. На обгруньування позову зазначила, що 17 вересня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З 2021 року шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство вони не ведуть. Основною причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на шлюб та сім`ю. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, тому просить шлюб розірвати. 03 жовтня 2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2005 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 788, дошлюбне прізвище позивачки - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 10, 11). Спільне життя сторін не склалося, кожний з подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного сімейного бюджету. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновлювати подружні відносини сторони не бажають, позивачка підтримала позов, а відповідач позовні вимоги визнав, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та дітей, збереження шлюбу не відповідає їх інтересам, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved