Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Тернівської міської\~ради Дніпропетровської\~області,\~третя особа:\~Тернівська державна\~нотаріальна контора\~Дніпропетровської області\~Південного Міжрегіонального\~управління міністерства\~юстиції (м.\~Одеса),\~про визначення\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини. Позовну вимогу мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі і на квартиру [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є вона, інших спадкоємців не має. 24 травня 2023 року вона звернулася до державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті її матері [PERSON] . Нотаріус постановою від 24 травня 2023 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини того, що в установлений законом шестимісячний строк вона не подала заяву про прийняття спадщини, документи, які підтверджують постійне проживання із спадкодавцем не надала. В установлений законом шестимісячний строк вона не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори з причини того, що з 16 березня 2022 року по 24 квітня 2023 року вона перебувала за межами України через воєнний стан в Україні. Просить визнати, що строк на прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , нею пропущено з поважних причин, та встановити додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Представник позивача адвокат Голіцина Г.Д. надала суду письмове клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні. Представник відповідача Територіальної громади в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, покладається на рішення суду. Третя особа Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Надтока З.В. в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог та їх заперечення, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 22 жовтня 2021 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 384, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 квітня 1996 року Тернівським УЖКГ об`єднання «Павлоградвугілля», [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до постанови про відмову вчинити нотаріальну дію, виданої 24 травня 2023 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Надтока З.В., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подала, документи, які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем не надала. Згідно паспорту громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] 16 березня 2022 року виїхала за кордон України. З адресної картки вбачається, що [PERSON] зареєстрована в м. Пловдив 19 березня 2022 року. Державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на виконання ухвали суду надана копія спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подавала [PERSON] 24 травня 2023 року, дані щодо наявності інших спадкоємців відсутні. Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 16 травня 2023 року, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та разом з нею на день смерті нікого зареєстровано не було. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК У за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року № 565/1145/17. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Відповідно до ч. 1 п. 2\~Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", пункт 3\~розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України\~(Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викласти в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього\~Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином". Відповідно до ч. 2 п. 2 Закону, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4\~розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3\~розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3\~розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України\~в редакції\~Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)"\~опубліковано у державному друкованому засобі масової інформації «Голос України» 16 липня 2020 року. Загальновідомим є факт, що\~Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року\~на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, введено воєнний стан, який триває на час розгляду заяви, оскільки неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. З урахуванням введеного в Україні воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Отже, суд вважає, що причиною поважності пропуску строку для прийняття спадщини у позивача [PERSON] було те, що вона у зв`язку з воєнним станом в Україні з 16 березня 2022 року виїхала за кордон України, тоді як її мати [PERSON] померла [INFO] . Крім того, судом враховано, що позивач [PERSON] відразу після повернення в Україну вживала усі заходи для прийняття спадщини, звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] з поважних причин. Крім того, в спадковій справі, відкритій після смерті [PERSON] , дані щодо наявності інших спадкоємців, окрім [PERSON] , відсутні. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне позов [PERSON] до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Тернівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити та надати [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини терміном на один місяць, з дня набрання рішенням суду законної сили. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved