Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Андрушівської міської ради про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що вона є матір`ю [PERSON] , яка на теперішній час проживає та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач є батьком [PERSON] , однак з 2017 року не проживає разом з ними, не виконує обов`язки покладенні на нього, як на батька, дитиною не цікавиться, будь-якої допомоги не надає, не спілкується з нею, участі в її виховання не приймає. Просила позбавити батьківських прав відповідача стосовно малолітньої [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням проводити судовий розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив, заяв чи клопотань до суду не подавав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просив проводитьи судовий розгялд без участі їх представника, позовні вимоги підтримали. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси дитини, даючи оцінку діям відповідача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Відповідно до ч.2 ст. 150, ч.2 ст. 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а.с. 8). Судом встановлено, що батьки дитини у шлюбі не перебували, проживали разом з 2014 по 2017 рік. Згідно з довідки Андрушівської міської ради від 17.01.2023 за №17 [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] .(а.с.10,12) Відповідно до характеристики Бровкінського ліцею Бердичівського району Житомирської області від 14.12.2022, [PERSON] навчається в 3 класі Бровкінського ліцею, має навчальні досягнення достатнього рівня, мати придяліє належну увагу вихованню та навчанню доньки, батько не відвідує школи, не цікавиться успіхами дитини не приходить на бітьківські збори. Рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради №174 від 11.08.2023, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON] , 2014р.н. Із висновку оргіну опіки та піклування Андрушівської міської ради вбачається, що [PERSON] на території Андрушівської міської територіальної громади не проживає, участі у вихованні та утриманні [PERSON] не приймає., востаннє бачив доньку 5 років тому, кошти на утриманні дитини не надає. [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, участі у вихованні доньки не бере та не переймається успіхами її розвитку. Не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтерес до її внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином встановлено, що [PERSON] не виконує свій конституційний обов`язок, передбачений ст. 51 Конституції України та ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України по утриманню та вихованню дитини, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Перешкод, які би не давали відповідачу можливості піклуватися про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, судом не встановлено. Оцінивши надані суду докази, ставлення відповідача до позову, відсутність інтересу до розгляду справи в суді, суд вважає, що під час розгляду справи знайшли підтвердження факти, які свідчать про те, що відповідач [PERSON] тривалий час свідомого нехтує своїми обов`язками щодо утримання та виховання дитини, свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків: не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, та спілкування з дитиною в обсязі необхідному для її нормального розвитку. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючі всі докази у справі, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки При цьому суд наголошує, що у разі зміни поведінки відповідача до своєї дитини, він має право, в порядку ст.169 СК України, на поновлення батьківських прав.

Outcome: approved