Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

07 червня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи це тим, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1997 року. Від цього шлюбу сторони мають дітей, котрі досягли повноліття. Позивач вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалось через те, що вони різні за характером люди з різними поглядами на життя. Сімейні стосунки припинені в травні 2016 року. Позивач наполягає, що подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, строк на примирення просив не надавати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. З огляду на неявку учасників у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі наданих письмових матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони в справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 жовтня 1997 року Виконавчим комітетом Поліської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області актовим записом № 2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 07 червня 2023 року, копія якого додана до матеріалів справи. Від цього шлюбу сторони мають дітей, котрі досягли повноліття. Також, судом встановлено, що фактично підстав вважати можливим збереження сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з 2016 року, про що у позовній заяві зазначив позивач, проти чого не надала заперечень відповідачка. Намірів на відновлення сімейних стосунків позивач не має, наполягає, що вони з відповідачкою різні за характером люди з різними поглядами на життя. Відповідачка жодних заперечень проти доводів позивача суду не подала. Суд враховує, що відповідно до ч. 1\~ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України\~встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зважаючи, що відсутні будь-які підстави для примирення сторін, подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, враховуючи категоричну позицію позивача про необхідність розірвання шлюбних відносин, та згоду відповідачки на розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

Outcome: approved