Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Орган опіки та піклування Бучанської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідачі є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 24 жовтня 2020 року в соціальній мережі Facebook було розміщено пост про родину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з чим було здійснено соціальне інспектування та встановлено, що в [ADDRESS] , проживає родина [PERSON] . З 26 жовтня 2020 року родина відповідачів перебуває на обліку сектору соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради, як така, що потрапила в складні життєві обставини. Під час неодноразових візитів представників соціальної служби відповідачі нехтували рекомендаціями представників служб, не забезпечували належні умови для проживання, виховання і розвитку дитини. У будинку антисанітарні умови, пліснява, відсутнє належне харчування, необлаштоване окреме місце для навчання, відпочинку та розвитку дитини. При спілкуванні представників соціальних служб з [PERSON] неодноразово відчувався характерний запах алкоголю. Крім того, [PERSON] двічі притягувалася до адміністративної відповідальності. 26 квітня 2021 року наказом Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради № 186 малолітнього [PERSON] , [INFO] , взято на облік, як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків. На позачерговому засіданні виконавчого комітету Бучанської міської ради прийнято рішення № 299 від 27 квітня 2021 року «Про негайне відібрання дитини у батьків та тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім». 27 квітня 2021 року представниками сектору ювенальної превенції, закладу охорони здоров`я, сектору служби у справах дітей та сім`ї та органу опіки та піклування було вилучено малолітнього [PERSON] , [INFO] , та, згідно направлення служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації № 35 від 27 квітня 2021 року, влаштовано до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім». 28 квітня 2021 року на засіданні міждисциплінарної команди відповідачам було роз`яснено причину вилучення дитини та умови повернення дитини в біологічну сім`ю. Відповідно до наказу Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради № 188 від 27 квітня 2021 року, сектором соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради родину відповідачів взято під соціальний супровід з метою подолання батьками складних життєвих обставин. З метою повернення дитини у біологічну сім`ю, 30 квітня 2021 року з [PERSON] представником сектору соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю, у присутності членів міждисциплінарної команди, було підписано договір соціального супроводу та складено індивідуальний план соціального супроводу сім`ї, у якому зазначено основні заходи, встановлені терміни виконання, спрямовані на подолання складних життєвих обставин. 12 травня 2021 року спеціалістами Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради було запрошено відповідачів на засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке мало відбутися 13 травня 2021 року, проте вони відмовилися від участі в зазначеному засіданні. Того ж дня до сектору соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради надійшло повідомлення від [PERSON] про розірвання договору соціального супроводу № 2 від 30 квітня 2021 року. 13 травня 2021 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дітей, на яке виносилося питання з приводу неналежного виконання відповідачами батьківських обов`язків, та 18 травня 2021 року рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області № 363 затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Після відібрання дитини, відповідачі продовжують зловживати алкогольними напоями. Крім того, відповідачам при зверненні до лікаря-нарколога КНП «Бучанського консультативно-діагностичного центру» Бучанської міської ради були видані електронні направлення на поглиблений наркологічний огляд в умовах наркологічного стаціонару, який вони не проходили, одночасно надавши органу опіки та піклування Бучанської міської ради сертифікати про проходження профілактичного наркологічного огляду та про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного оглядів, які видаються для влаштування на роботу. Враховуючи, що відповідачі не справилися із виконанням батьківських обов`язків утримувати дитину, не змогли створити дитині належних умов для виховання і розвитку, не мають самостійного доходу, щоб забезпечити матеріальні та духовні потреби сина, позивач просив позбавити [PERSON] і [PERSON] батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , і стягнути з них аліменти на утримання дитини в розмірі частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з метою збереження житла за малолітнім [PERSON] , [INFO] , просив накласти заборону на відчуження будинку та земельної ділянки кадастровий номер 3221084001:01:002:0073, що розташовані в [ADDRESS] . 02 серпня 2021 року до суду від представника відповідачів - адвоката Чиляєвої І.А. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідачі позов не визнають і просять відмовити в його задоволенні з огляду на таке. Предметом доказування у даній справі є ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, як на підставу позову посилається на те, що з 26 жовтня 2020 року родина відповідачів перебуває на обліку сектору соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради, як така, що потрапила в складні життєві обставини. Проте, у справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вказаних обставин. Крім того, доводи позивача в цій частині спростовуються наказом Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради від 27 квітня 2021 року № 188 «Про соціальний супровід сім`ї [PERSON] ». Оскільки допис у мережі Facebook є паперовою копією електронного доказу, а позивачем не надано засвідченої у встановленому порядку електронної копії, то вказаний доказ у силу положень ч. 1 ст. 78 ЦПК України є недопустимим, у зв`язку з чим відповідачі просять суд не брати його до уваги. Представником відповідачів також зауважено, що факт перебування дитини у складних життєвих обставинах позивачем у встановленому порядку не встановлено, а саме не проведено оцінку потреб дитини, а оцінка рівня безпеки дитини проведена після взяття дитини на облік. Вважає, що за вказаних обставин, є підстави стверджувати про відсутність як такого факту перебування дитини у складних життєвих обставинах, оскільки зазначений факт не підтверджується належними та допустимими доказами. Таким чином, саме по собі прийняття Центром соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради наказу про взяття дитини на облік не засвідчує факту перебування дитини у складних життєвих обставинах, отже в силу положення ч. 1 ст. 79 ЦПК України вказаний доказ є недостовірним. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували той факт, що відповідачі опинилися у складних життєвих обставинах. Оскільки наказ від 27 квітня 2021 року № 188 було прийнято після прийняття позивачем рішення про відібрання дитини, а тому відповідачі просять суд не брати його до уваги, у зв`язку з тим, що вказаний доказ не свідчить про здійснення соціального супроводу сім`ї відповідачів на момент відібрання дитини, отже не містить інформації щодо предмета доказування. Крім того, акт проведення оцінки рівня безпеки дитини від 27 квітня 2021 року не містить фактів, що свідчать про нездатність батьків, інших законних представників, які фактично здійснюють догляд за дитиною, гарантувати безпеку дитині (дітям), інших фактів, що свідчать про небезпеку дитини. При цьому, у вказаному акті відсутні коментарі спеціалістів, пояснення батьків, дитини. За вказаних обставин, висновок щодо рівня безпеки дитини не відповідає фактам, встановленим в акті від 27 квітня 2021 року, а тому вказаний доказ є недостовірним. Щодо посилання позивача на договір № 2 від 30 квітня 2021 року про надання соціальної послуги у вигляді соціального супроводу представником відповідачів зазначено, що [PERSON] , шляхом введення в оману, фактично примусили до укладення вказаного договору, у зв`язку з чим 12 травня 2021 року його було розірвано [PERSON] . Доводи позивача стосовно відмови відповідачів від участі 13 травня 2021 року в засіданні комісії з питань захисту дитини є необґрунтованими, оскільки представником відповідачів до служби в справах дітей Бучанської міської ради було подано заяву вх. реєстр. № 04-17/328 від 13 травня 2021 року про відкладення розгляду питання про позбавлення [PERSON] і [PERSON] батьківських прав на іншу дату. На підставі викладених вище обставин, 18 травня 2021 року позивач рішенням № 363 затвердив висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Представником відповідачів також зауважено, що позов подано до суду з порушенням вимог статті 170 СК України, оскільки позивач подав позов про позбавлення відповідачів батьківських прав поза межами семиденного строку після постановлення органом опіки та піклування рішення про негайне відібрання дитини від батьків. За цих обставин, відповідачі вважають, що висновок про доцільність позбавлення їх батьківських прав не є допустимим, оскільки отриманий з порушенням порядку, встановленим законом. Серед іншого висновок обґрунтовано тим, що [PERSON] було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, проте, відповідно до постанов Бородянського районного суду Київської області від 17 червня 2021 року, провадження у справах № 939/1248/21 і 939/1250/21 відносно [PERSON] закрито в зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення. Крім того, згідно сертифікатів РРТ № 712183 і РРТ № 712184 від 28 травня 2021 року про проходження профілактичного наркологічного огляду, а також довідок ААН № 234156 та ААН № 234155 від 28 травня 2021 року про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного оглядів, виданих КНП Бородянської районної ради «Бородянська ЦРЛ», у [PERSON] і [PERSON] не виявлено ознак наркологічних і психічних захворювань. Поданий до суду доказ, а саме відповідь КНП «Бучанський консультативно-діагностичний центр» Бучанської міської ради від 03 червня 2021 року № 154 не спростовує доводів відповідачів у цій частині. Крім того, зазначений доказ є недопустимим і недостовірним, оскільки не підтверджує доводів позивача щодо ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків і отриманий із порушенням ст. 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я». Враховуючи висновок Верховного Суду щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, який викладено в постанові від 06 травня 2020 року в справі № 753/2025/19, позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами обставини, на які він посилається, як на підставу позову. Враховуючи викладене, відповідачі просять суд відмовити позивачу у задоволенні позову. 20 жовтня 2021 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду 26 жовтня 2021 року, згідно якої позивач просив позбавити [PERSON] і [PERSON] батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , і стягнути з них аліменти на утримання дитини в розмірі по частині усіх видів їх доходу, з кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з метою збереження житла за малолітнім [PERSON] , [INFO] , просив накласти заборону на відчуження будинку та земельної ділянки кадастровий номер 3221084001:01:002:0073, що розташовані в [ADDRESS] . У судових засіданнях представники позивача [PERSON] (13 вересня 2022 року) та [PERSON] (10 жовтня 2023 року) позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи. Представник позивача [PERSON] додатково зазначив, що на даний час відповідачі змінили свою поведінку та створили задовільні умови для проживання дитини. Наразі неможливо організувати зв`язок із дитиною, щоб заслухати її думку, оскільки дитина перебуває у Німеччині. Проте, за повідомленням з Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім» стало відомо, що наразі відповідачі підтримують зв`язок із своїм сином [PERSON] , який дуже гарно ставиться до своїх батьків, охоче із ними спілкується і хоче повернутися додому. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] та їх представник - адвокат Чиляєва І.А. позов не визнали та просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Представник відповідачів додатково зазначила, що твердження представника позивача щодо зловживання відповідачами алкогольними напоями спростовується тим, що в матеріалах справи містяться сертифікати, які підтверджують, що відповідачі не страждають на наркологічні хвороби. Доводи про те, що батьки не спілкуються з дитиною не відповідають дійсності, батьки регулярно приїздили до дитини, наразі спілкуються по телефону та знають, що після початку воєнних дій на території України дитина перебуває у Німеччині. Умови соціального супроводу ставились такі, що у місячний термін потрібно було пройти лікування від алкогольної залежності та зробити ремонт у будинку, а це не можливо було зробити у такий короткий термін, тому відповідач [PERSON] відмовилася від соціального супроводу. Крім того висновків, що відповідачі страждають на алкогольну залежність немає, а примушування відповідачів через соціальний супровід проходити таке лікування є незаконним. Представник відповідачів зауважила, що раніше можливо дійсно відповідачами не було створено належних умов для проживання дитини, оскільки на той час у будинку крім відповідачів та дитини ще проживали мами відповідачів, які хворіли і за ними необхідно було доглядати, що могло вплинути і на неналежні умови проживання. Наразі мама відповідача [PERSON] та мама відповідачки [PERSON] померли. Відповідачі можливо раніше і допускали помилки щодо виховання дитини, з огляду на вказані вище обставини, проте наразі змінили свою поведінку, у будинку створили належні умови для проживання дитини, дуже гарно ставляться до дитини, підтримують з нею зв`язок. Відповідачі готові долати труднощі та підтримувати контакт з органом опіки та піклування з метою перевірки виконання ними (відповідачами) батьківських обов`язків. Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи та оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно акту оцінки потреб сім`ї/особи № 246, [PERSON] станом на 03 листопада 2020 року проживала у [ADDRESS] , разом із чоловіком [PERSON] , сином [PERSON] і свекрухою [PERSON] . Відповідачі офіційно не працюють. Самопочуття дитини [PERSON] , його зовнішній вигляд мають ознаки складних життєвих обставин. Одяг відповідає сезону, харчування відповідає віку. Дитина відвідує школу, успішність добра, наявні підручники та зошити. Дитина активна, вміє одягатися і самостійно їсти, любить та поважає обох батьків, стосунки з дідусями та бабусями довірливі, має друзів. Тато та мама мають ознаки вживання алкоголю, у останніх наявні ознаки девіантної поведінки. Разом із сім`єю проживає [PERSON] , яка потребує стороннього догляду. Зі слів матері на момент обстеження дитина перебувала в школі, успішність добра, вчителька хвалить, дитина активна, має друзів, самообслуговування відповідає віку. Основним доходом сім`ї є неофіційні заробітки чоловіка, робота не постійна, у сім`ї є родичі, які надають підтримку, соціальні стосунки позитивні. У помешканні брудно, наявні ознаки сирості та плісняви, помешкання аварійне. Для дитини немає постійного придатного місця для сну та відпочинку, немає місця для виконання домашніх завдань, гри. Дитина має доступ до побутової хімії та небезпечних предметів. Родина проживає у приватному житловому будинку, де займають 2 житлові кімнати. Житло власне, є світло та газопостачання. Дана частина житлового будинку потребує косметичного ремонту. Зі слів [PERSON] в ще 2-х кімнатах йде ремонт, проте доступу до вказаних кімнат остання не надала. Санітарно-гігієнічні норми порушені, для дитини не створено належних умов (а.с. 83-85). Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 03 листопада 2020 року, за результатами оцінювання потреб з`ясовано, що в родині [PERSON] наявні складні життєві обставини, батьками не створені належні умови для виховання і проживання дитини. Батьки усвідомлюють проблеми та здатні долати складні життєві обставини. Сім`я потребує консультування і взяття на облік, як така, що потрапила в складні життєві обставини (а.с. 86). 26 квітня 2021 року головним спеціалістом сектору ССДС ЦСС УСП Піддубною І.В. та провідним фахівцем із соціальної роботи сектору СРСДМ ЦСС УСП [PERSON] проведено обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , який є власником житла. [PERSON] проживає без реєстрації. Одноповерховий будинок складається з трьох житлових кімнат, кухні та коридору. Наявне електропостачання, газо- та водопостачання. Помешкання має антисанітарний стан та непридатне для проживання дитини. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: ліжко, дитячий одяг, підручники. Сім`я потребує обліку СЖО, постійного контролю з боку соціальних працівників (а.с. 33). Відповідно до наказу Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради № 186 від 26 квітня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , взято на облік як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Відомості про малолітнього [PERSON] внесено до ЄІАС «Діти» (а.с. 37, 14-16). Згідно обліково-статистичної картки дитини № [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , який проживає у рідній сім`ї разом з батьками [PERSON] і [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 26 квітня 2021 року взятий на облік ССДС Бучанської міської ради на підставі наказу Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради від 26 квітня 2021 року в зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків. Мати [PERSON] та батько [PERSON] зловживають алкоголем. 27 квітня 2021 року КНП «Бучанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Луб`янська амбулаторія загальної практики сімейної медицини [PERSON] проведено обстеження стану здоров`я дитини, висновок про стан здоров`я: соматично здоровий (а.с. 14-16). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього [PERSON] , проведеного 27 квітня 2021 року в [ADDRESS] , вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , який є власником житла. Одноповерховий будинок складається з трьох житлових кімнат, кухні та коридору. Наявне електропостачання, газо- та водопостачання. Будинок знаходиться в антисанітарному стані, пліснява на стінах та вікнах, газовий котел з відчиненими дверцятами, помешкання захаращене, брудна постільна білизна, брудний посуд, їжа непридатна до вживання, приміщення затхлі. Умови непридатні до проживання дитини (а.с. 34). 27 квітня 2021 року комісією у складі: завідувача сектору ССДС ЦСС УСП Артюшенка В.В., завідувача сектору СРСДМ ЦСС УСП [PERSON] та головного спеціаліста СССДС ЦСС УСП [PERSON] проведено оцінку рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований і проживає разом з батьками [PERSON] і [PERSON] в [ADDRESS] . З акту проведення оцінки рівня безпеки дитини вбачається, що [PERSON] і [PERSON] не працюють. Дитина має зовнішні ознаки недогляду чи занедбаності, а саме одягнута в брудний одяг, низький рівень гігієни, поруч з дитиною відчувається неприємний запах, дитина доглядає за бабусею, яка прикута до ліжка, та спить разом із нею. Наявні ознаки незабезпечення дитини належним харчуванням та доглядом, який відповідає віку та сезону. Помешкання, в якому проживає дитина, не пристосоване для її проживання: перебуває в антисанітарному стані, домашні меблі небезпечні або непридатні для використання, є небезпека пожежі. Батьки зловживають алкоголем, догляд за дитиною не здійснюється належним чином, умови проживання непридатні для дитини. Висновок щодо рівня безпеки дитини: дуже небезпечно, що потребує негайного відібрання дитини у батьків. Батьки вважають, що проблеми відсутні, дитина доглянута, помешкання задовільне (а.с. 17-21). 27 квітня 2021 року представником служби у справах дітей, спільно з представником органів внутрішніх справ, представником закладу охорони здоров`я і представником органу опіки та піклування, у [PERSON] здійснено негайне відібрання [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю дитини (а.с. 22). В акті про негайне відібрання дитини у батьків зазначено, що умови проживання антисанітарні, непридатні для життя дитини. Батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, зловживають алкогольними напоями, за дитиною не доглядають, що безпосередньо є загрозою життя та здоров`я дитини і потребує негайного її відібрання. Виконавчим комітетом Бучанської міської ради прийнято рішення № 299 від 27 квітня 2021 року про негайне відібрання малолітньої дитини, яка залишилася без батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] , оскільки батьки дитини неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки, зловживають алкогольними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, соціально неадаптовані, вихованням та доглядом дитини не займаються. Доручено сектору служби у справах дітей та сім`ї вжити заходів щодо тимчасового влаштування малолітньої дитини [PERSON] до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім» та звернутися до суду з позовом про позбавлення [PERSON] і [PERSON] батьківських прав (а.с. 36). Згідно направлення № 35 служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації, 27 квітня 2021 року [PERSON] , [INFO] , направлено до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім» (а.с. 31, 39). Відповідно до наказу № 188 від 27 квітня 2021 року, сім`ю [PERSON] , дитина яких вилучена з сім`ї та влаштована до реабілітаційного центру, взято під соціальний супровід сектором соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради з метою подолання батьками складних життєвих обставин, та 30 квітня 2021 року укладено договір № 2 про надання соціальної послуги соціального супроводу (а.с. 25, 27). 05 травня 2021 року головним спеціалістом сектору служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради Піддубною І.В. була проведена профілактична бесіда з [PERSON] , якій було додатково роз`яснено порядок та умови перебування на обліку СЖО Сектору служби у справах дітей та сім`ї (а.с. 32). 11 травня 2021 року [PERSON] звернулася до сектору соціальної роботи з сім`ями, дітьми і молоддю Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради з повідомленням про розірвання договору № 2 від 30 квітня 2021 року (а.с. 26). Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області № 363 від 18 травня 2021 року затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] і [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 38, зворотній бік а.с. 38). Згідно довідки Луб`янського старостинського округу Бучанської міської ради Київської області № 32-10-134 від 22 червня 2021 року, [PERSON] і [PERSON] вживають алкогольні напої, у будинку [ADDRESS] , де проживає сім`я, повна антисанітарія. Неповнолітня дитина часто залишається без продуктів, придатних для вживання, не має свого куточка для виконання домашніх завдань. Здебільшого хлопчик брудний. На неодноразові зауваження про проведення лікування від алкогольної залежності, приведення житла в належний санітарний стан, дбайливого догляду та виховання дитини батьки не реагували, в зв`язку з чим дитину [PERSON] , [INFO] , було вилучено з сім`ї (а.с. 105). З довідки про відвідування вих. № 123 від 09 липня 2021 року вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , знаходиться у Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім». За час перебування дитини в закладі батьки [PERSON] і [PERSON] відвідували сина двічі, 05 липня 2021 року та 08 липня 2021 року. Зі слів вихователів, зовнішній вигляд батьків був неналежним, від батька відчувався характерний запах алкогольних напоїв (а.с. 82). З повідомлення КНП «Бучанський консультативно-діагностичний центр» Бучанської міської ради № 154 від 03 червня 2021 року вбачається, що 21 травня 2021 року [PERSON] і [PERSON] зверталися за консультативним оглядом до лікаря нарколога. Після проведення оглядів останнім видані електронні направлення на поглиблений наркологічний огляд в умовах наркологічного стаціонару (а.с. 23). Як зазначено у судовому засіданні відповідачами та їхнім представником, відповідачі пройшли огляд у лікаря нарколога, проте, не виявивши будь-яких ознак, та, зателефонувавши комусь з органу опіки та піклування, лікар чомусь запропонував відповідачам пройти поглиблений огляд в умовах наркологічного стаціонару. Оскільки за вказаних обставин їм необхідно було перебувати в умовах стаціонару, вони на той час відмовились від такого огляду. Відповідачі надали до суду копії сертифікатів про проходження профілактичного наркологічного огляду та довідок про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного оглядів. Відповідно до копій сертифікатів РРТ № 712183 та РРТ № 712184 про проходження профілактичного наркологічного огляду, а також довідок ААН № 234156 та ААН № 234155 про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного оглядів, виданих КНП Бородянської районної ради «Бородянська ЦРЛ» 28 травня 2021 року, в [PERSON] і [PERSON] не виявлено ознак наркологічних і психічних захворювань (а.с. 67-70). З постанов Бородянського районного суду Київської області від 17 червня 2021 року вбачається, що провадження у справах № 939/1248/21 та 939/1250/21 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, відносно [PERSON] закрито за відсутності події адміністративного правопорушення. Як вбачається зі змісту вказаних постанов, [PERSON] свою провину не визнала, а до протоколу не надано доказів, які б підтверджували вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 90, 91). Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , навчається у КЗ «Луб`янський ЗЗСО І-ІІ ступенів» № 7 Бучанської міської ради з 1 класу. Проживає у [ADDRESS] . Батьки [PERSON] та [PERSON] . Учень виховується у повній сім`ї, авторитетом серед дорослих є бабуся. Рівень успішності має середній з усіх предметів. Домашні завдання виконує. Навчанням цікавиться. На уроках інколи відволікається на розмови з однокласниками, на зауваження вчителів реагує. Не схильний до пропусків уроків без поважних причин. Хлопчик невпевнений у власних силах, схильний до вияву емоцій. Має стійку увагу, добре сформоване мовлення. До виконання доручень ставиться відповідально. На перервах інколи порушує дисципліну. З однокласниками відносини добрі, проте інколи створює навколо себе конфліктні ситуації. До старших ставиться шанобливо. Мати дитини підтримує контакт з класним керівником по телефону та, при потребі, з`являється до закладу за проханням (а.с. 71). 04 січня 2023 року головним спеціалістом відділу ССДС ЦСС УСП БМР Піддубною І.В. та поліцейським офіцером громади Кожушко М.Ю. проведено обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] . Одноповерховий будинок складається з чотирьох житлових кімнат, кухні та коридору. Умови проживання задовільні, наявне електропостачання, газо- та водопостачання. Житло має затхлий запах. В деяких кімнатах є пліснява. Потребує ретельного прибирання. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окрема кімната, ліжко, письмовий стіл, стілець, шафа, комод (а.с. 171). Згідно довідки № 01 від 05 січня 2023 року, виданої Комунальним закладом «Луб`янський заклад дошкільної освіти комбінованого типу № 9 «Волошка» Бучанської міської ради Київської області, [PERSON] перебував у трудових відносинах із вказаним закладом з 22 серпня 2022 року по 16 листопада 2022 року. Звільнений з посади закладу дошкільної освіти № 9 «Волошка» за власним бажанням (а.с.170). Відповідачі, після відібрання дитини, зверталися до сектору служби у справах дітей і сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради, Бучанської міської ради, Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім», Київської обласної державної адміністрації із заявою про повернення дитини та відповідними скаргами на протиправні дії посадових осіб Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради та працівників Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім». Вказані заяву та скарги було розглянуто та надано відповідні відповіді (а.с. 63, 65, 66, 72, 73, 74, 185, 186, 187, 188, 192, 193, 194, 195, 196, 197, 198, 199-200). 23 червня 2021 року [PERSON] звернулася до органу досудового розслідування із заявою про вчинення кримінального правопорушення службовими особами Сектору служби у справах дітей і сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради. 24 червня 2021 року відомості за вказаною заявою внесені до ЄРДР за № 42021112320000063 за ч. 1 ст. 367 КК України (а.с. 77). Матеріали справи не містять відомостей щодо рішень, прийнятих за результатом розгляду вказаного кримінального провадження. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працювала завідувачкою Сектором соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради. З 26 жовтня 2020 року родину [PERSON] було взято на облік, як таку, що потрапила у складні життєві обставини. Під час комісійного виїзду за місцем проживання [PERSON] було встановлено, що у будинку були порушені санітарно-гігієнічні норми, усе було забруднено, на той час у дитини не було кімнати, дитина спала в одній кімнаті з бабусею, яка у кімнаті палила. Відповідачі зловживали алкогольними напоями. Коли дитину забрали із сім`ї, то відповідачка спочатку погоджувалась змінити ситуацію, повідомила, що вирішить питання з алкоголем та покращить умови проживання для дитини, проте у подальшому відмовилась від соціального супроводу. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працював у с. Луб`янка дільничним. Близько трьох років назад невідома особа виставила пост у мережі Facebook про стан помешкання родини [PERSON] . Після цього було здійснено комісійний виїзд на адресу, де проживала родина [PERSON] , оглянули приміщення, склали акт оцінки потреб сім`ї, родину [PERSON] було взято на облік, як таку, що потрапила у складні життєві обставини. У подальшому при неодноразовому комісійному візиті до помешкання відповідачів, маму дитини неодноразово було виявлено напідпитку. Про такі факти повідомляли і місцеві мешканці, і вчителі. До моменту вилучення дитини ним було здійснено приблизно 10 виїздів до родини [PERSON] , із них більше половини двері будинку ніхто не відчиняв. Візити до відповідачів здійснювались комісійно, оскільки після першого візиту із безпосереднім керівником, зять [PERSON] влаштував сварку. Він (свідок) неодноразово намагався провести бесіди із відповідачами, проте [PERSON] відмовлявся від спілкування, а його мама запевняла, що у них усе нормально, хоча це було не так, у будинку був сморід від паління та антисанітарні умови. Навчанням дитини займалася бабуся, яка раніше була вчителькою. Під час візитів до відповідачів було встановлено, що дитина проживала в антисанітарних умовах, у дитини було відсутнє окреме ліжко та не було облаштовано місце для вивчення уроків. В одній кімнаті мешкали відповідачі з дитиною, в другій кімнаті дві бабусі, а третя кімната була захаращена мотлохом. Коли відбирали дитину, то ситуація порівняно з першим візитом майже не змінилась, відповідачі трішки прибрали у спальні, проте на кухні та в коридорі залишилась антисанітарія, у приміщенні був сморід від паління. Відповідачам було запропоновано припинити вживати алкогольні напої, пройти лікування, знайти роботу, прибрати у приміщенні, на що вони спочатку погодились, проте потім від соціального супроводу відмовились та перестали йти на контакт. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює старостою у с. Луб`янка. Дитину було вилучено з сім`ї відповідачів працівниками соціальної служби, у зв`язку із неналежним вихованням дитини. На той момент разом із сім`єю проживали батьки відповідачів, за якими теж треба було доглядати. Вона (свідок) неодноразово приходила у будинок, бачила антисанітарний стан будинку. Вихованням дитини на той час займалася покійна бабуся, яка за фахом була педагогом. Те, що відповідачі не займалися вихованням дитини вона (свідок) стверджувати не може, відповідач [PERSON] відвідувала школу. Зазначила, що відповідачі неналежним чином виконували свої батьківськи обов`язки, оскільки на той час ними не було організовано куточка для дитини. Крім того, зі слів мешканців села їй стало відомо, що відповідачі забирали дитину зі школи у нетверезому стані, проте свідком вказаних подій вона не була. Зазначила, що вже після того як забрали дитину вона особисто бачила відповідача [PERSON] , яка прийшла до неї на прийом з проханням про допомогу, щоб повернути дитину, і від неї ( [PERSON] ) відчувався запах алкоголю. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сестрою відповідача [PERSON] 27 квітня 2021 року соціальна служба забрала дитину зі школи, про що не повідомила відповідачів. Причини такого вилучення дитини їй незрозумілі. Зауважила, що дитина повністю була забезпечена усім необхідним одягом, взуттям, шкільним приладдям, іграшками. Наразі у дитини є своя окрема кімната. Стосунки у родині були дуже гарні. Дитина ходила у школу, пропусків без поважних причин не допускала, гарно навчалась. Відповідачі займалися вихованням своєї дитини, разом проводили вільний час, разом відпочивали на природі, ходили в зоопарк. Відповідачі завжди приділяли увагу дитині. Після відібрання дитини, відповідачі неодноразово намагались зустрітись із дитиною, звертались до соціальних служб за дозволом на відвідування дитини. Декілька разів [PERSON] приїжджала до дитини у центр «Отчий дім». Відповідачі підтримували контакт з дитиною також за допомогою телефонних дзвінків, оскільки у центрі «Отчий дім» була консьєрж, яка давала дитині телефон для спілкування з батьками, проте у подальшому після того як центру «Отчий дім» стало відомо про це, такі дзвінки припинились. Спілкування із дитиною відновилось на початку травня 2022 року, дитина знайшла її (свідка) у соціальних мережах «Фейсбук», за допомогою телефону його друга, проте у серпні 2022 року спілкування знову припинилось, оскільки дитині заборонили це робити. У подальшому вони шукали різні шляхи, щоб налагодити спілкування, останній раз спілкувались 26 квітня 2023 року, де дитина сказала, що тільки йому забороняють спілкуватись із нею (свідком) та батьками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Пленум Верховного Суду України у п. 15, 16, 18 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначив, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналогічними висновками керувався КЦС ВС й у постановах від 28 листопада 2018 року № 718/337/17 та від 16 січня 2019 року № 465/3694/14-ц. Дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що відповідачі в міру своїх об`єктивних можливостей наразі намагаються забезпечити необхідний добробут дитини та виявляють інтерес до неї. Зазначені фактори в сукупності, на думку суду, можна розцінювати як такі, що доводять відсутність факту ухилення відповідачів від виховання дитини, а також доводять відсутність факту свідомого нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками. Позбавлення батьківських прав з підстав ухилення батьків від виконання своїх обов`язків може мати місце лише тоді, коли таке ухилення має явний характер, тобто коли батьки не спілкуються та не виявляють прагнення до спілкування з дитиною, взагалі не піклуються та не намагаються піклуватися про матеріальний добробут і розвиток дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, у зв`язку із чим заперечення відповідачів щодо позбавлення їх батьківських прав відносно їхньої дитини та здійснення реальних дій, направлених на створення дитині належних умов для проживання та виховання, приймається судом як прагнення виправити свою поведінку щодо виконання батьківських обов`язків та намагання зберегти родинні зв`язки із дитиною. Враховуючи, що відповідачі опинилися у складних життєвих обставинах, проявляють щирий до дитини інтерес, вчиняють активні дії, направлені на створення дитині належних умов для проживання та виховання, між дитиною та відповідачами наявний психоемоційний зв`язок, сім`я відповідачів не є явно неблагополучною, суд вважає, що позбавлення батьківських прав на даний час є недоцільним заходом та відповідачам необхідно надати час для впорядкування свого життя та створення необхідних умов для виховання та розвитку дитини. Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у випадку, що склався у відповідачів, позбавлення їх батьківських прав є невиправданим, настільки крайнім заходом сімейно-правового характеру, який у даному випадку не відповідає інтересам дитини. У цьому випадку, держава має допомогти родині у складній ситуації, без застосування радикальних заходів. Судом встановлено, що відповідачі в міру своїх об`єктивних можливостей намагаються забезпечити необхідний добробут дитини та виявляють інтерес до неї, а наявні в матеріалах справи докази не можуть бути достатніми для обґрунтованості висновку про свідоме та умисне ухилення відповідачів від виховання дитини. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням вищезазначених норм права, обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, проте вважає за необхідне попередити відповідачів про необхідність зміни ставлення до виховання їхньої неповнолітньої дитини [PERSON] , а контроль за виконанням відповідачами батьківських обов`язків покласти на Виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області як орган опіки та піклування.

Outcome: dismissed