Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

19.04.2023 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій, просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2022 року по березень 2023 року у розмірі 72000 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що у сторін є спільна донька [PERSON] . [INFO] . В провадженні Першого Приморського ВДВС у місті Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), знаходиться в/п №66861160 із виконання виконавчого листа №947/30438/19, виданого Київським районним судом м. Одеси від 04.08.2021 року про стягнення із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 6000 грн. із дати набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , що підтверджується листом від 10.03.2023 року. Позивачка зазначає, що аліменти стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 25.05.2021 року по справі №947/30438/19. Згідно розрахунку від 10.03.2023 року, станом на 01.03.2023 року, заборгованість по сплаті аліментів складає 72 000 грн. Позивачка вказує, що згідно розрахунку, пеня за несплату аліментів складає 166620,00 грн., однак, враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, просить стягнути пеню у розмірі 100% заборгованості у розмірі 72000 грн.. З урахуванням викладеного, [PERSON] звернулася до суду з відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного\~суду м.\~Одеси Петренка\~В.С.\~від 24.04.2023\~року було\~прийнято позовну\~заяву до\~розгляду та\~відкрито провадження\~по цивільній\~справі за\~позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення аліментів. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 19.10.2023 року позивач не з`явилась, однак 19.10.2023 року її представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, та вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалась, про що свідчить довідка з відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Приймаючи до уваги, що судові відправлення було повернуто поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд зазначає, що відповідач про час та місце судових засідань повідомлений належним чином. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року, яке змінено постановою Одеського апеляційного суду від 25.05.2021 року по справі №947/30438/19 із відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 6000 грн. із дати набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На виконання рішення суду, 04.08.2021 року Київським районним судом м. Одеси було видано відповідний виконавчий лист, який пред`явлений до виконання до Першого Приморського ВДВС у місті Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса). Згідно розрахунку від 10.03.2023 року, станом на 01.03.2023 року, заборгованість по сплаті аліментів складає 72 000 грн. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1\~ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3\~ст. 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2\~ст. 12 ЦПК України). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Частиною 1\~ст. 196 СК України\~передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою\~статті 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому, за змістом\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку. Передбачена\~статтею 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць * кількість днів заборгованості * 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 6\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Так, позивачем надано розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів. Відповідно до розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з лютого 2022 року по березень 2023 року включно становить 166620 грн. Перевіривши розрахунок позивача, суд вважає, що він відповідає вищевказаній правовій позиції. Проте, такий розмір вказаної суми не відповідає положенням ч. 1\~ст. 196 СК України,\~оскільки не\~відповідає сумі\~заборгованості нарахованої\~державною виконавчою службою. Так, як було зазначено вище, згідно розрахунку заборгованості від 10.03.2023 року, станом на 01.03.2023 року, заборгованість по сплаті аліментів складає 72000 грн. Разом з тим, приписами ч.1\~ст.196 СК України\~встановлено, що максимальний розмір пені обмежується 100 % розміру заборгованості зі сплати аліментів. Відтак, сума пені за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з урахуванням приписів ч.1\~ст. 196 СК України\~обмежується розміром заборгованості зі сплати аліментів та становить 72000,00 грн., яку і просить стягнути позивачка. Враховуючи вищевикладене та інтереси дитини, з огляду на те, що батько не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, аліменти не сплачує, внаслідок чого дитина не отримує встановленого матеріального забезпечення з боку відповідача, суд задовольняє позов [PERSON] та стягує з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 72000,00 грн., як таку, що розрахована не більше 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету.

Outcome: approved