Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання правочинів недійсними, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання правочинів недійсними, визнання майна спільною сумісною власністю - задоволено частково. В порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності: - визнано за [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 90,3 кв.м, житловою площею 42,9 кв.м; - визнано за [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 90,3 кв.м, житловою площею 42,9 кв.м; - визнано за [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 50,7 кв.м, житловою площею 29,1 кв.м; - визнано за [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 50,7 кв.м, житловою площею 29,1 кв.м; - визнано за [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення [ADDRESS] , загальною площею 60,8 кв.м; - визнано за [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення [ADDRESS] , загальною площею 60,8 кв.м. Виділено у власність [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) легковий автомобіль марки «Kia Sportage», 2019 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) грошові кошти у розмірі 380 150 грн. у якості компенсації за 1/2 частину автомобіля марки «Kia Sportage», 2019 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Стягнуно з [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) грошові кошти у розмірі 143 833,50 грн. у якості компенсації за 1/2 частину відчуженого автомобіля марки «BMW X5», 2010 року випуску, номер кузова [NUMBER] , а також судовий збір у розмірі 7 242,04 грн. У задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя - відмовлено. 18.08.2023 відповідачем 2 за первісним позовом [PERSON] за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу суду було скеровано заяву про ухвалення додаткового рішення суду, у якій вона прохає стягнути з позивача за первісним позовом [PERSON] на її користь понесені судові витрати в розмірі 29 500,00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.09.2023 розгляд зазначеної заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених витрат на правову допомогу призначено у судове засідання. В судове засідання, яке відбулося 10.10.2023, сторони не з`явились, однак відповідачем 1 (позивачем за зустрічим позовом) [PERSON] подано заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, заяви та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат за наслідком розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання правочинів недійсними, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно частини 1 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву [PERSON] , у якому остання зазначила, що витрати, які вона очікує понести пов`язані із наданням їй правничої допомоги становлять - 50 000 грн. Окрім цього, зазначила, що докази понесення таких витрат будуть подані нею протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення (том 3 а.с. 62-68). Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 14.08.2023 суддею було проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду. Як було зазначено вище, 18.08.2023 відповідачем 2 за первісним позовом [PERSON] за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу суду було скеровано заяву про ухвалення додаткового рішення суду, у якій вона прохає стягнути з позивача за первісним позовом [PERSON] на її користь понесені судові витрати в розмірі 29 500,00 грн. До вказаної заяви долучила: копію договору про надання правничої допомоги від 21.07.2022; копію розрахунку суми гонорару про надання правничої допомоги від 21.07.2022; копію акта наданих послуг за договором про надання правничої допомоги від 21.07.2022. Вказана заява надійшла на адресу суду 21.08.2023. Отже, матеріалами справи підтверджується, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу направлені відповідачем 2 за первісним позовом до суду у рамках встановлених ЦПК України порядку і строків подання цих доказів. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання професійної правничої допомоги відповідачем 2 за первісним позовом [PERSON] надано до суду такі докази: - копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги; - копію договору про надання правничої допомоги від 21.07.2022; - копію розрахунку суми гонорару за договором про надання правничої допомоги від 21.07.2021; - копію акту наданих послуг за договором про надання правничої допомоги від 21.07.2022. Так, відповідно до вказаного акту наданих послуг адвокат Фесик І.А. надав, а клієнт [PERSON] прийняла наступні послуги з професійної правничої допомоги: - ознайомлення з матеріалами справи - 1 000,00 грн.; - аналіз правових висновків Верховного Суду з приводу предмета позову - 1 000,00 грн.; - підготовка відзиву на позовну заяву - 8 000,00 грн.; - підготовка клопотання про роз`єднання позовних вимог - 2 000,00 грн.; - підготовка до судових засідань та прийняття безпосередньої участі в судових засіданнях 11.04.2023, 20.06.2023, 13.07.2023, 10.08.2023 - 10 000,00 грн. та 3 судових засідання Х 2 500 грн., а всього 17 500,00 грн. Загальна сума наданих послуг становить 29 500,00 грн. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19. Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу позивач за первісним позовом в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подала. Разом з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідачем 2 за первісним позовом заявлено до стягнення з позивача за первісним позовом суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 29 500,00 грн. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Виходячи з аналізу викладених обставин, суд вважає, що вказана сума не обґрунтована та, у свою чергу, надаючи оцінку доказам щодо стягнення на користь відповідача 2 за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 29 500,00 грн. бере до уваги, що послуги в такому розмірі не містять обґрунтувань вказаної суми з урахуванням складності справи, витраченого часу, заявленим позивачем за первісним позовом вимогам, співмірності вказаної суми наданим послугам, а також її доцільності належному захисту прав та інтересів відповідача 2 за первісним позовом. Враховуючи зазначені критерії, фактично наданні послуги, а також враховуючи те, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання правочинів недійсними, визнання майна спільною сумісною власністю - задоволено частково, суд дійшов висновку, що належний розмір правової допомоги, який підлягає відшкодуванню відповідачу 2 за первісним позовом за надання правової професійної допомоги становить 10 000,00 грн., яка підлягає стягненню з позивача за первісним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved