Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 залишити за позивачем. Справу розглянути за його відсутності. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він перебував у фактичних відносинах з [PERSON] . Від цих відносин у них народилось троє дітей: син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ); донька - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) та син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ). 01.08.2014 року вони з відповідачкою офіційно зареєстрували їхній шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції у Луганській області, про що видане свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] та зроблено актовий запис № 107. В подальшому сімейне життя з відповідачкою не склалося. Нажаль їм не вдалося створити міцну сім`ю. Вони зрозуміли, що мають різні характери і вони несумісні і надалі проживати ми не в змозі. В них різні вподобання, стремління, різні погляди на життя. Понад три роки вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, та фактично проживають за різними адресами. У зв`язку із збройним нападом російської федерації на Україну та запровадженням воєнного стану Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року їхні думки та погляди щодо територіальної цілісності України зовсім розійшлися. Він став на захист територіальної цілісності України, дружина його поглядів та переконань повністю не розділяє та залишилась на окупованій території. Він переїхав проживати до м.Біла Церква Київської області, що підтверджується довідкою №29245Бр від 12.05.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Вони припинили будь-які стосунки, зв`язок з Відповідачкою відсутній та її місце проживання наразі йому не відоме. Тому вважає, що шлюб їхній існує формально і збереження його є не можливим. Позивач у позовній заяві просив справу розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату та час слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом оголошення на сайті суду. Відзив не надавала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~ч.2ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01.08.2014 року, з якого вбачається, що сторони 01 серпня 2014 року уклали шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції у Луганській області, складено актовий запис №107. Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.6-8). Згідно ізст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5\~Протоколу №7Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зіст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з\~ч.3ст.115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини вимог розірвання шлюбу, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved