Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

24.08.2023 до суду надійшов позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.06.2014 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 37000,00 грн. Відповідач користувався кредитними коштами, однак умови договору виконував неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 17.07.2023 становить 43410,37 грн., яка складається з 37403,21 грн. заборгованості за тілом кредиту, а також 6007,16 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості у загальному розмірі 43410,37 грн. та судові витрати зі сплати судового збору розміром 2684,0 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання. Сторонам був наданий час для подання письмових заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справа за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач письмового відзиву не надав. В судовому засіданні, до початку судового розгляду, відповідач позовні вимоги визнав повністю. Пояснив, що дійсно укладав з позивачем кредитний договір, йому були відомі і зрозумілі істотні умови кредитування, включаючи процентну ставку за кредитом. До 24.02.2022 відповідач був офіційно працевлаштований, мав стабільний заробіток, що дозволяло йому частково повертати кредитні кошти. Після 24.02.2022 він тимчасово втратив роботу, внаслідок чого допустив виникнення вказаної заборгованості, розмір якої не оспорює і готовий погашати в міру своїх можливостей. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідно між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом приєднання відповідача до запропонованих позивачем умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до укладеного договору № б/н від 18.06.2014 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 37000,00 грн. Відповідач користувався кредитними коштами, однак умови договору виконував неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 17.07.2023 становить 43410,37 грн., яка складається з 37403,21 грн. заборгованості за тілом кредиту, а також 6007,16 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також підтверджується доданими до позову доказами: анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 18.06.2014, випискою про рух коштів по рахунку відповідача, довідками про видані платіжні картки та зміни у розмірі кредитного ліміту, витягом з умов та правил надання банківських послуг. Оскільки відповідач не оспорював факт укладення кредитного договору та обізнаність про істотні умови кредитування, у суду немає підстав для застосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 03.07.2019 року у справі 342/180/17. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про можливість задоволення позову повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина сплаченого судового збору, а інша половина підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved