Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

25.05.2023 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника адвоката Васильцову Ольгу Миколаївну, звернувся позивач [PERSON] із позовом до ТОВ «КМС 1» (з урахуванням зміни предмету позову від 21.06.2023) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. У позові йдеться про те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом позивач є власником земельної ділянки площею 2,9823 га, яка розташована на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 1223756800:01:010:0069. 02.12.2020 позивач видав на ім`я [PERSON] довіреність, посвідчену державним нотаріусом Петриківської держнотконтори Могильною Л.Г., якою позивач уповноважив [PERSON] бути його представником у питаннях, які виникають з приводу оформлення спадкових справ на майно померлої [INFO] [PERSON] 12.11.2021 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір б/н оренди зазначеної вище земельної ділянки, строком на 10 років. Право оренди зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.11.2021 року. Підписала цей договір оренди землі [PERSON] від імені позивача на підставі вищезазначеної довіреності, хоча не мала на це відповідних повноважень, так як довіреність не передбачала права підпису договору оренди земельної ділянки. При цьому позивач не вчиняв дій, що свідчать про прийняття ним до виконання правочину вчиненого [PERSON] з перевищенням повноважень, в тому числі не отримував орендну плату за земельну ділянку. Враховуючи, що оскаржуваний договір б/н від 12.11.2021 є недійсним, адже його вчинено за відсутності внутрішньої волі позивача як власника земельної ділянки, позивач просить суд, з урахуванням зміни предмету позову від 21.06.2023, усунути перешкоди [PERSON] у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою кадастровий номер 1223756800:01:010:0069 площа 2.9823 га, розташованої на території Курилівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, шляхом повернення вказаної земельної ділянки від ТОВ «КМС 1», право оренди за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29.05.2023 року було відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «КМС 1» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Справу постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Петриківського\~районного суду\~Дніпропетровської області\~від 21.06.2023\~року прийнято до розгляду у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КМС 1» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, заяву представника позивача [PERSON] про зміну предмету позову. У зв`язку з необхідністю проведення судової почеркознавчої експертизи заявленої представником позивача [PERSON] , ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2023 року вирішено витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «КМС 1» ЄДРПОУ 43315487 (вул. Солом`янська, буд. 14, кімната 1, м. Київ, 03110) оригінал договору оренди земельної ділянки б/н від 12.11.2021 року, предметом якого стала земельна ділянка площею 2.9823 га, розташована на території Курилівської сільської ради Дніпровського (стара назва Петриківського) району Дніпропетровської області кадастровий номер 1223756800:01:010:0069, який укладений з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Зобов`язано виконати вимоги ухвали протягом п`яти днів з дня отримання її копії. Роз`яснено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. Того ж дня копію ухвали надіслано на адресу відповідача поштовим відправленням. 10.07.2023 представник відповідача [PERSON] ознайомився з матеріалами справи особисто в тому числі і з ухвалою суду про витребування доказів, про що є заява про надання матеріалів справи для ознайомлення. 26.07.2023 до суду надійшли клопотання представник відповідача [PERSON] про залучення [PERSON] в якості третьої особи та про призначення почеркознавчої експертизи договору оренди земельної ділянки б/н від 12.11.2021 року Незважаючи на неодноразові нагадування про необхідність виконати ухвалу суду, станом на 13.09.2023 до суду не надано витребуваного доказу. Ухвалою Петриківського\~районного суду\~Дніпропетровської області\~від 13.09.2023\~року клопотання представника позивача [PERSON] про проведення судової почеркознавчої експертизи договору оренди земельної ділянки б/н від 12.11.2021 року, залишено без розгляду. В задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про залучення [PERSON] в якості третьої особи та про призначення почеркознавчої експертизи договору оренди земельної ділянки б/н від 12.11.2021 року, відмовлено. Справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача Васильцова О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило. Таким чином, відповідно до ст.280 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,9823 га, яка розташована на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 1223756800:01:010:0069, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №284208481 від 11.11.2021 року. (а.с. 11) Надано копію договору оренди земельної ділянки б/н від 12.11.2021 року, укладеного між орендодавцем [PERSON] та орендарем Товариство з Обмеженою Відповідальністю «КМС 1», за яким орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Курилівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області (п.1 договору). Кадастровий номер земельної ділянки: 1223756800:01:010:0069; загальна площа 2,9823 га у тому числі ріллі 2,9823 га . Договір укладено на 10 років, починаючи з моменту підписання даного договору (п.3.1). Розмір орендної плати складає 6% від нормативно грошової оцінки землі та вноситься орендарем щорічно у грошовому розмірі, що складає 5\~229.60 грн з урахуванням податків, встановлених чинним законодавством України (п.4.1). Виплата щорічної орендної плати проводиться орендарем в строк до 30 грудня поточного року готівкою через касу орендаря або у безготівковій формі на рахунок орендодавця (п.4.4). Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендодавець зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 9.1.3, п. 9.4.3). Розділом 12 визначено порядок зміни умов договору і припинення його дії. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та умов договору (п.13.1) (а.с.12-14). Однак Позивач стверджує, що вказаний договір він фактично не підписував, а підписала цей договір оренди землі [PERSON] від його імені на підставі довіреності, хоча не мала на це відповідних повноважень, так як довіреність не передбачала права підпису договору оренди земельної ділянки. З метою перевірки доводів позивача, судом була допитана в якості свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що дійсно в договорі оренди земельної ділянки б/н від 12.11.2021 року, укладеного між орендодавцем [PERSON] та орендарем Товариство з Обмеженою Відповідальністю «КМС 1» стоїть її підпис. У зв`язку з необхідністю проведення судової почеркознавчої експертизи заявленої представником позивача [PERSON] , ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2023 року вирішено витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «КМС 1» оригінал договору оренди земельної ділянки б/н від 12.11.2021 року, предметом якого стала земельна ділянка площею 2.9823 га, розташована на території Курилівської сільської ради Дніпровського (стара назва Петриківського) району Дніпропетровської області кадастровий номер 1223756800:01:010:0069, який укладений з [PERSON] . Незважаючи на те, що представник відповідача адвокат Ворон А.І. під час ознайомлення з матеріалами справи 10.07.2023 (а.с. 56) особисто ознайомився зі змістом ухвали суду про витребування доказів, а також неодноразовим направленням даної ухвали на адресу зареєстрованого місця знаходження юридичної особи відповідача з вимогою її виконати, суду так і не було надано оригіналу договору оренди земельної ділянки б/н від 12.11.2021 року, у зв`язку з чим проведення судової почеркознавчої експертизи, заявленої сторонами виявилося неможливим. Суд вважає, що ненадання відповідачем оригіналу договору оренди, підписання якого заперечує позивач, підтверджує відсутність підпису позивача в такому договорі, оскільки це відповідає положенням частини четвертої статті 81 ЦПК України, якою передбачено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. На доказ того, що позивач не вчиняв дій, що свідчать про прийняття ним до виконання правочину вчиненого [PERSON] з перевищенням повноважень, в тому числі не отримував орендну плату за земельну ділянку, позивач надав копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] станом на 21.03.2023 за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2022 року, у яких відсутні суми доходу від ТОВ «КМС 1» (а.с. 64-65) За змістом статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб,що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами,але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті \~202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів\~набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин\~це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою\~статті 203 ЦК України\~передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої\~статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення\~під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій\~статті 215 ЦК України, так і у\~статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним\~не виникли. За частиною першою\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України\~встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою\~статті 627 ЦК України\~і відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша\~статті 638 ЦК України). За змістом статей\~15\~і\~16 ЦК України\~кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої\~статті 16 цього Кодексу\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Судом встановлено, що спірний договір оренди землі позивач [PERSON] не підписував та дій, що свідчать про прийняття ним до виконання договору оренди землі не вчиняв. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій\~статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц відступила від висновку, висловленого у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі №6-48цс15, зазначивши, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та, виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки. Таким чином, враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві, позивач у цій справі наполягає на поверненні йому земельної ділянки, вважаючи, що належна позивачу земельна ділянка знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є повязаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. У цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення земельної ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є законним та ефективним, а також враховуючи, що обставини, на які він посилається в позовній заяві знайшли своє фактичне підтвердження відповідними доказами, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Вирішуючи питання про судовий збір, суд виходить із наступного. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем сплачено суму судового збору 1\~073.60 грн за подачу даного позову до суду, про що додано платіжну інструкцію від 17.05.2023 року. За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого ним судового збору. Розглядаючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить із наступного. \~ \~ \~ \~Між адвокатом Васильцовою О.М. та клієнтом [PERSON] 21.03.2023 було укладено договір про надання правової допомоги № 28 (а.с.18-19). Долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю видане [PERSON] та копію ордера на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] від 21.03.2023 року (а.с.21) Окрім того, до суду надано копію акту приймання передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 28 від 21.03.2023, за яким клієнт оплачує адвокату кошти на загальну суму 2500.00 грн (а.с.19) На підставі договору № 28 від 21.03.2023 від [PERSON] прийнято суму 2500.00 грн, про що долучено копію квитанції до прибуткового касового ордера № 15 від 21.03.2023 року (а.с.20) Частиною 1\~ст.\~133\~ЦПК України\~передбачено,\~що судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) У ч.\~1\~та п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~137\~ЦПК України\~визначено,\~що витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України. За наведеного,\~з відповідача\~на користь\~позивача належить\~стягнути сумувитрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 гривень 00 копійок. Інших витрат сторони не заявляли.

Outcome: approved