Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

У липні 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.02.2020 року між АТ «ОТП Банк», правонаступником якого він є, та відповідачем було укладено договір кредиту № 2029037512, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» (кредитодавець) передав відповідачу (позичальнику) грошові кошти в розмірі 28983,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути зазначену суму кредиту та сплатити проценти за користування ним в розмірі та в порядку, визначеному договором. 17.12.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» укладено договір факторингу № 17/12/21. З часу отримання кредиту відповідач належним чином не виконувала грошове зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 31337,08 грн. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості за кредитом та понесені судові витрати. Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Семенцової Л.М. від 03.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності, вказавши про підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання також не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не направила. Враховуючи те, що в справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.02.2020 року між АТ «ОТП Банк»\~та\~\~ [PERSON] було укладено кредитний договір № 2029037512, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» (кредитодавець) передав відповідачу (позичальнику) грошові кошти в розмірі 28983,00 грн строком до 12.02.2021 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 0,01 % річних. Відповідно до п. п. 1.2, 1.4\~кредитного договору позичальник заявила та гарантувала, що ознайомлена з паспортом кредиту, отримала примірник кредитного договору з усіма додатками, отримала послуги банку з видачі кредиту, надала згоду на відступлення права вимоги за кредитним договором (а. с. 5). 17.12.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ«Фінансова компанія «Аваліст» укладено договір факторингу № 17/12/12, відповідно до якого останній має право вимоги до осіб, які були боржниками АТ «ОТП Банк», в тому числі щодо боржника [PERSON] за договором № 2029037512 від 12.02.2020 року. Зазначене підтверджується копією договору факторингу № 17/12/21 від 17.12.2021 року та витягом з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 17/12/21 (а. с. 6 - 10,14). Відповідач не виконала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 17.12.2021 року виникла заборгованість у розмірі 31337,08 грн, з яких 28723,30 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 5,31 грн - сума заборгованості за відсотками по кредиту, 2608,47 грн - сума зі сплати комісії по кредиту (а. с. 14). Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634\~ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються. Згідно ч. 1 ст. 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані в справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання відповідачем умов\~договору кредиту № 2029037512 від 12.02.2020 року, суд дійшов до висновку про задоволення позову. Крім того, представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну допомогу в розмірі 5000,00 грн. Відповідно ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи,\~встановлюється судом на підставі\~поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копії договору про надання правової допомоги № 07/23 від 14.02.2023 року, ордеру від 03.07.2023 року, акту надання послуг № 2029037512 від 22.06.2023 року та платіжної інструкції № 166 від 30.06.2023 року, згідно якої позивачем сплачено 5000 грн адвокатському бюро «Наталії Косяк» (а. с. 17 - 21). Проте надані копії документів не містять інформації про те, що зазначеним адвокатським бюро надавалася правова допомога саме в справі № 295/9560/23, внаслідок чого суд дійшов до висновку про неналежність вказаних вище доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу в даній справі, тому не знаходить підстав для стягнення цих витрат із відповідача. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved