Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 15.07.2020 у розмірі 825019,20 грн., що на день звернення до суду еквівалентно 22560 доларів США, та понесені судові витрати. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що він надав відповідачу у борг кошти в сумі 707290,00 грн., що еквівалентно 26060 доларів США, на підтвердження чого було складено розписку. На момент звернення до суду відповідач частково повернула кошти у розмірі 3500 доларів США, але впродовж 2022 року та з початку 2023 року відповідачка не повернула кошти і від спілкування відмовляється, тому позивач вимушений звернутися до суду. Відповідачем поданий відзив на позов, в якому вказано, що вона обізнана із вимогами позивача, а невиконання обов`язку по поверненню боргу викликано початком військових дій на території України, але її бажання виконати своє зобов`язання з урахуванням воєнного стану та певних життєвих складнощів, пов`язаних з цим, має наслідком клопотання до суду про розстрочення або відстрочення стягнення з неї суми боргу, тому вона просить суд відстрочити виконання рішення суду на один рік з моменту набрання чинності рішенням суду. Позивачем надана відповідь на відзив, в якому вказано, що відповідач фактично визнає позовні вимоги та не заперечує проти задоволення позову, проте просить суд відстрочити виконання рішення суду, але порушено порядок подання заяви про відстрочення виконання рішення суду. Також позивач вказує, що відповідач без погодження з позикодавцем припинила повернення боргу і до звернення до суду не намагалась хоча б частково виконувати взяті на себе зобов`язання з повернення боргу і належного обґрунтування щодо неможливості виконати свої боргові зобов`язання [PERSON] також не наводить у відзиві. Також позивачем подана заява про зменшення розміру позовних вимог, оскільки відповідачем повернута ще частина коштів, а тому розмір боргу становить 17226 доларів США, що за офіційним курсом станом на 10.09.2023 становить 629930,70 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 15.07.2020 [PERSON] взяла у борг у [PERSON] 707290,00 грн., що становить 26060 доларів США на момент займу за курсом НБУ і зобов`язалась повернути в гривні суму еквіванлентну 26060 доларів США по курсу НБУ на день розрахунку до 01.08.2021 Як зазначено у позові, відповідачка на день звернення позивача до суду повернула частину коштів у розмірі 3500 доларів США. За час розгляду справи у суді, відповідачка повернула ще частину боргу у розмірі і тому загальна сума повернутих коштів становить 8834 доларів США. На підтвердження повернення коштів позивачем подана заява про зменшення розміру позовних вимог. Але повністю своїх зобов`язань за договором позики відповідачка не виконала, та грошові кошти у повному розмірі, отримані у позикодавця, не повернула. Відповідачка, посилаючись на свої фінансові труднощі, від виконання взятих на себе зобов`язань щодо повернення боргу за договором позики, просить суд відстрочити виконання рішення суду. Однак заява про відстрочку виконання рішення суду подається під час виконання судового рішення, а не ухвалення його судом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір є укладеним з моменту передання грошової суми позичальнику. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чи відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлені строк (термін) і виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, [PERSON] має непогашену суму боргу перед [PERSON] у розмірі 17226 доларів США, що еквівалентно, на день подання заяви про зменшення позовних вимог за офіційним курсом Національного банку України станом на 10.09.2023, 629930,70 грн., про що вказано у заяві про зменшення позовних вимог. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що уточнення позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved