Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] (а.с. 1-2), в якому просить встановити факт, що відповідач на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не проживав за місцем реєстрації, а саме за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. На день смерті її чоловіка, разом з ним, були зареєстровані: вона та їхній син відповідач [PERSON] . Таким чином, спадкоємцями після смерті [PERSON] є вона та відповідач. Останній від спадщини не відмовився, а тому вважається таким, що її прийняв, хоча фактично на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживав, а лише був зареєстрований з ним за однієї адресою. Зазначає, що відповідач [PERSON] вже більше п`яти років проживає у м. Івано Франківськ. Встановлення даного факту необхідне їй для підтвердження факту не прийняття спадщини відповідачем [PERSON] . У судове засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Кажук В.Б. не з`явились. Від останнього 16.10.2023 надійшла заява (а.с. 29), в якій він просить розгляд справи проводити без їх участі. Зазначив, що сторона позивачки позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 16.10.2023 на електронну пошту суду надіслав заяву (а.с. 30), в якій зазначив, що позовні вимоги визнає. Справді за місцем реєстрації не проживає вже вісім років. Розгляд справи просить проводити без його участі. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 04 вересня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Від представника позивачки [PERSON] адвоката Кажука В.Б. 04.10.2023 на електронну пошту суду надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання за відсутності сторони позивачки. 04 жовтня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 16 жовтня 2023 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі, а від представника позивачки [PERSON] адвоката Кажука В.Б. заява про розгляд справи без участі сторони позивачки. Згідно із ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З урахуванням того, що розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 268 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 10.02.1974 (а.с. 5), [PERSON] , 1952 року народження та [PERSON] , 1956 року народження, 10.02.1974 одружились. Після реєстрації одруження [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». За період перебування у шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10.05.2022 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями після смерті останнього є: відповідач [PERSON] - як дитина спадкодавця та позивачка [PERSON] як дружина, яка його пережила. Відповідач [PERSON] , який є спадкоємцем, оскільки був зареєстрований на час відкриття спадщини за однією адресою із спадкодавцем [PERSON] і не заявив у шестимісячний строк про відмову від спадщини вважається таким, що прийняв спадщину. Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із наявністю у позивачки [PERSON] права на успадкування всього майна належного спадкодавцю [PERSON] та неможливості реалізації такого права через реєстрацією за однією адресою останнього та відповідача [PERSON] , який вважається таким, що прийняв спадщину, однак фактично не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ІV. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, долучені на обґрунтування позову, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги визнання позову відповідачем, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно із ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Суд зазначає, що оскільки встановлення факту не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації пов`язане із вирішенням спору про право, стороною позивачки правильно подано позов на загальних підставах. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належно йому майно. Спадкоємцями є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] , однак останній не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а лише був зареєстрований з ним за однією адресою і фактично вісім років вже проживає у м. Івано Франківськ. Встановлення даного факту необхідне позивачці для підтвердження факту не прийняття спадщини відповідачем [PERSON] . З огляду на викладене вище, позов є підставним та підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 15 ЦК України, ст. 2, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, ст. 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved