Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Кредитної спілки "Кредит-СоюЗ" - 25087,02 (двадцять п`ять тисяч вісімдесят сім гривень 02 копійки), з яких 10695,72 грн. - тіло кредиту, 5862,11 грн. - процентів за користування грошима, 8529,19 грн. - донарахованих процентів. Стягнути на користь Кредитної спілки "Кредит-СоюЗ" з [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 2 481,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Кредитна спілка "Кредит-СоюЗ" уклала з [PERSON] договір кредиту № Зв-0133 від 17.03.2021 р. про надання кредиту в розмірі 12000.00 (дванадцять тисяч гривень 00 копійок) строком на вісімнадцять місяців. За Договором кредиту [PERSON] , 17.03.2021 р. отримав 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 копійок). Згідно умов договору [PERSON] зобов`язана повернути отриману суму кредиту та надати проценти за користування грошима в строки відповідно до графіку передбаченого п. 7.4. договору кредиту. [PERSON] своїх зобов`язань по Договору кредиту не виконала.Таким чином, станом на 30.10.2022 року має непогашену суму кредиту 10695.72 грн. Також [PERSON] заборгувала КС «Кредит Союз» 5862,11 грн. процентів за користування коштами, розрахованих згідно п.3.2 Договору кредиту. Крім того на підставі п.6.3 Договору кредиту нараховано донараховані проценти за час прострочення в сумі 8529,19 грн. Всього заборгованість [PERSON] станом на 30.10.2022 року становить - 25087,02 (двадцять п`ять тисяч вісімдесят сім гривень дві копійки). Крім того, 17.03.2021 року за відповідача [PERSON] згідно договору поруки №3в-0133-п поручився [PERSON] , тому він несе солідарну відповідальність разом з позичальником. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] у добровільному порядку не вчиняються дії спрямовані на повернення кредитних коштів та процентів за Договором, позивач з метою захисту права й охоронюваних інтересів, змушений звернутись до суду з даною заявою. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2022 року справу передано для розгляду судді Федорець С.В. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Федорець С.В.) від 25.01.2023 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 30 січня 2023 року на адресу суду повернувся коверт з відміткою про те, що [PERSON] померла. 24.02.2023 року судом зроблено запит до Звенигородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про надання копії актового запису про смерть [PERSON] . 01.03.2023 року на адресу суду за № 94/32.2-04-04-23 від 28.02.2023 року із Звенигородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшла копія актового запису про смерть [PERSON] № 53 від 24.01.2023 року. Ухвалою суду від 06.03.2023 року провадження у справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступників після смерті відповідача [PERSON] , яка померла [INFO] . Розпорядженням керівника апарату Звенигородського районного суду Черкаської області Сінькевича М.В. від 11.07.2023 року було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи згідно протоколу зборів суддів №11 від 10.07.2023 року. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2023 року головуючої обрано суддю Сакун Д.І. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.07.2023 року цивільну справу було прийнято до свого провадження. 05.09.2023 року судом було зроблено запит Державному нотаріусу Звенигородської державної нотаріальної контори про направлення копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 14.09.2023 року на адресу суду надійшла відповідь 1129/01-16 від 14.09.2023 року від завідувача Першої черкаської держнотконтори в порядку заміщення Звенигородської держнотконтори Шалденко Л.В. з якої вачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 19.09.2023 року було відновлено провадження у справі. Призначено судове засідання на 13.10.2023 року. Ухвалою суду від 13.10.2023 року провадження у цивільній справі за позовом Кредитної спілки "Кредит-Союз" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту було закрито в частині позовних вимог до відповідачки [PERSON] у зв`язку з її смертю. Продовжено судовий розгляд в частині позовних вимог до [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, які він отримав особисто,а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розгляд справи проводити без їх участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що між КС «Кредит-Союз» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Зв-0133 від 17.03.2021 року. Відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 12000 грн. терміном на 18 місяців. 17.03.2021 року за [PERSON] згідно договору поруки №Зв-0133-п від 17.03.2021 року поручився [PERSON] . Відповідно до пункту 5.2 договору поруки поручитель приймає на себе зобов`язання відповідати за виконання кредитного договору боржником також у випадку смерті боржника та дає свою згоду на зміну строку дії договору. Відповідно до копії актового запису про смерть № 53 від 24.01.2023 року виданого Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] [INFO] померла. Як вбачається з відповіді, яка надійшла до суду 14.09.2023 року №1129/01-16 від завідувача Першої черкаської держнотконтори в порядку заміщення Звенигородської держнотконтори Шалденко Л.В. з якої вачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались. Станом на 30.10.2022 року сума непогашеного кредиту складає 10695.72 грн., 5862,11 грн. процентів за користування коштами та нарахованих донарахованих процентів за час прострочення в сумі 8529,19 грн. Всього заборгованість станом на 30.10.2022 року становить - 25087,02 (двадцять п`ять тисяч вісімдесят сім гривень дві копійки). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Стаття 554 ЦК України вказує, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За положеннями ст.523 ЦК України, порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. При цьому судом враховано правову позицію ВС від 27 липня 2021 року у справі № 585/2836/16-ц, якою встановлено наступне. На відміну від правила частини третьої статті 559 ЦК України, за правилом частини першої статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Ця правова норма може поширюватися на невичерпну кількість правовідносин, які виникають у зв`язку із заміною боржника в порядку як універсального, так і сингулярного правонаступництва. Для з`ясування належного розуміння правила статті 523 ЦК України для оцінки спірних правовідносин вирішальним є визначення співвідношення моменту настання обставин, з якими пов`язується припинення поруки за згаданими правилами частини першої статті 523, та моменту пред`явлення формалізованої вимоги кредитором до поручителя. У таких висновках Верховний Суд керується тим, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за кредитним договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку під час дії (чинності) поруки; при цьому смерть позичальника, що настала у подальшому - після звернення кредитора до суду з відповідним позовом, та наступна заміна у спірних правовідносинах особи боржника його спадкоємцями, не може призвести до припинення поруки ретроспективно у тому разі, якщо мало місце своєчасне пред`явлення вимоги до поручителя. Отже, у разі, якщо кредитор за життя позичальника реалізував своє право вимоги до поручителя (звернувся з відповідним позовом до суду) до настання умов, за яких порука припиняється, тому відсутні правові підстави для висновку, що порука припинилася у зв`язку з подальшою заміною боржника у порядку спадкування. Зокрема, у даній справі, на момент подання позову позивач набув право пред`явлення вимоги до поручителя у зв`язку з невиконанням зобов`язання позичальником, оскільки порука не була припиненою, боржник у зобов`язанні не був замінений, адже смерть позичальника настала під час розгляду справи судом, після пред`явлення вимог як до боржника в основному зобов`язанні, так і до його поручителя. Відповідно, звертаючись до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості з позичальника та поручителя, позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості під час чинності поруки, а тому відсутні правові підстави для відмови у задоволенні позову до поручителя після смерті боржника. Підстави для покладення обов`язку на поручителя з виконання зобов`язання позичальника виникли до моменту смерті боржника та заміни його спадкоємцями, а отже, і обов`язок у поручителя з виконання основного зобов`язання настав до моменту смерті боржника у кредитному зобов`язанні та виникнення обставин, передбачених, зокрема, правилом частини першої статті 523 ЦК України. Особа, яка поручилася за іншу особу та гарантувала своїм майном обов`язкове виконання неї свого зобов`язання перед її кредитором, зобов`язана виконати свій субсидіарний обов`язок у разі, якщо таке право вимоги до нього виникло та було реалізоване шляхом подання відповідного позову до суду за життя позичальника, який не виконав свого обов`язку. Відповідно до пункту 5.2 договору поруки поручитель приймає на себе зобов`язання відповідати за виконання кредитного договору боржником також у випадку смерті боржника та дає свою згоду на зміну строку дії договору. Враховуючи, що позивач з позовом звернувся до суду 09.11.2022, а помер позичальник 21.01.2023, поручитель відповідно до умов договору поруки прострочив виконання взятого на себе зобов`язання відповідати за позичальника у його боргових зобов`язаннях перед позивачем. У поручителя виник обов`язок з погашення заборгованості за кредитним договором позичальника до моменту його смерті, а тому подальша смерть боржника та відсутність згоди поручителя відповідати за борговими зобов`язаннями спадкоємців боржника не можуть бути підставами для звільнення поручителя від обов`язку та відповідальності за взятими на себе зобов`язаннями за договором кредиту та договором поруки. Отже у разі, якщо у поручителя виник обов`язок з погашення заборгованості за кредитним договором до смерті позичальника, то відсутні правові підстави стверджувати, що порука припинилася відповідно до правил частини першої статті 523 ЦК України, оскільки можливі умови припинення поруки настали після виникнення обов`язку з погашення заборгованості, а отже поручитель не може бути звільнений від відповідальності у зв`язку з подальшою смертю позичальника та відсутністю згоди поручителя відповідати за зобов`язаннями спадкоємця боржника. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності суд приходить до переконання, що [PERSON] , як поручитель, взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту не виконав, а тому вимоги Позивача є законними, обґрунтованими, ґрунтуються на матеріалах справи і підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також мають бути присудженні понесенні останнім витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481 гривні 00 копійок, оскільки саме така вимога міститься у позові. На підставі викладеного,

Outcome: approved