Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем 19.05.2022 року уклали шлюб. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спору щодо виховання та місця проживання дитини між ними не має, він проживає разом з матір`ю. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки суперечить їхнім інтересам. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, а тому зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні дитини та позивача, яка проживає з їх малолітнім сином, який тільки досяг однорічного віку, та здійснює за ним догляд , у зв`язку з чим позбавлена можливості працювати. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 19.05.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 689; після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне - « [PERSON] »; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 31 липня 2023 року до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 31 липня 2023 року до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області від 08.08.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. 18.09.2023 року ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області здійснено перехід у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник до суду надіслали заяву, в якій просять судове засідання провести без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в частині вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, та просить щодо стягнення аліментів на утримання дружини відмовити, оскільки остання проживає з іншим чоловіком, який може її забезпечувати. Також повідомив, що хоча офіційно не працевлаштований, однак має тимчасові заробітки, його дохід в середньому складає від 5000,00 гривень до 6000,00 гривень в місяць. Раніше він перераховував дитині кошти в сумі від 1000,00 грн до 1500, 00 гривень. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до\~ст.51\~Конституції України та ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~\~ст.56 СК України\~\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3\~\~ст.105\~СК України передбачає, що\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно частини 1, частини 4\~статті 75 СК України,\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно частини 1\~статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до частини 1\~статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~статті 84 СК України,\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України\~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до частини 1\~статті 80 СК України,\~аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. У\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою\~статті 84 СК України\~право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19.05.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 689 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що слідує з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, сімейне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки суперечить їхнім інтересам. Позивач проживає разом з сином, перебуває в\~декретній відпустці, та здійснює за ним догляд, тому позбавлена можливості працювати. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, на розірвання шлюбу та сплату аліментів на утримання сина погоджується. Згідно зі\~статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно із ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач у своїй позовній заяві зазначає про те, що бажає змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] », а тому враховуючи положення ст.113 СК України, суд вважає за необхідне змінити їй прізвище. Згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку щодо утримання дітей визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини,\~суд виходить з матеріального становища кожної із сторін\~спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Виходячи з завдань цивільного судочинства, в забезпеченні інтересів дитини, які полягають, крім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд при визначенні розміру аліментів виходить з суспільно визнаного обсягу необхідних щомісячних витрат на утримання дитини, беручи до\~уваги,\~щосторони\~мають одну\~спільну дитину\~ [PERSON] , [INFO] , відповідач є особою працездатного віку, інших дітей на його утриманні немає,

Outcome: approved