Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

20 червня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.05.2011 року розірвано, доньку залишено на виховання матері. У шлюбі у них народилася донька \~ [PERSON] ,\~ [INFO] , яка на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Після 2014 року вона разом з донькою переїхали до міста Мукачева. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні доньки, не цікавиться її здоров`ям, розвитком, навчанням, матеріальним та моральним становищем. Зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатним, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. З огляду на це, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 08.09.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідач відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст.\~12,\~13,\~44,\~76-82\~ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.05.2011 року розірвано, доньку [PERSON] ,\~ [INFO] залишено на виховання матері (а.с.10-11). Також встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.06.2021 року (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.08.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 31.08.2017 року, внаслідок чого остання змінила прізвище на [PERSON] . (а.с. 9). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2\~ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Відповідно до\~ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ч. 1\~ст. 184 СК України\~і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із \~ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років станом на 01 січня 2023 становить - 2833\~гривень. При цьому законодавство не містить вимоги визначення точного розміру аліментів як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Проаналізувавши досліджені судом докази в їх сукупності, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує всі обставини справи, а також вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідно віку до досягнення дітьми повноліття. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дітей. На підставі ч. 1\~ст.\~79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць згідно із вимогами\~ст.\~430\~ЦПК України підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved