Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

11 квітня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого з урахуванням уточнених вимог посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме - житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав останньому на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 29 вересня 2007 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16105412 від 29 вересня 2007 року. За життя [PERSON] склав заповіт серії ННТ № 325579, посвідчений державним нотаріусом Першої дніпровської державної нотаріальної контори Кравцовою А.І. за р.№ 5-452, зі змісту якого, на випадок його смерті усе його майна, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що його батьки розлучилися 26 квітня 1983 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26 квітня 1983 року. [PERSON] зазначає, що 21 березня 2023 року він звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Баки О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинокпісля смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , проте постановою нотаріуса від 21 березня 2023 року йому було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Від прийняття спадщини він не відмовляється, будь-яких заяв подібного змісту до нотаріальної контори не подавав, є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька, оскільки на час його смерті фактично проживав разом з ним, а тому вважає, що фактично прийняв спадщину. Водночас, позивач вказує, що на час перебігу та спливу шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини він хворів на COVID-19 та гострим бронхітом. Також [PERSON] просив врахувати, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що на час перебігу та спливу шестимісячного строку діяли карантинні заходи, направлені на запобігання поширенню на всій території України коронавірусної інфекції (COVID-19), встановлені постановами Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211, від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у зв`язку з чим був припинений прийом громадян у всіх підприємствах, установах, органах юстиції, а також зупинено рух громадського транспорту та обмежено пересування громадян, діяли ряд інших обмежень. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Крім того, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан по всій території України у зв`язку з воєнною агресією Росії. Зазначені вище обставини стали перешкодою для позивача у вчиненні відповідних дій щодо прийняття спадщини після смерті його батька. За вказаних обставин [PERSON] вважає, що причина пропуску ним строку для прийняття спадщини є поважною, а тому є достатні підстави для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . У зв`язку з наведеним, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, [PERSON] просив суд: визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] ,\~померлого [INFO] ,терміном у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 12 червня 2023 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12 червня 2023 року зобов`язано приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Баку Оксану Василівну надати на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 15 серпня 2023 року закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явилися, згідно заяви представника позивача, остання просила суд розглядати справу за її відсутності, вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити позов. Представник відповідача Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу за його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бака О.В. в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила розгляд справи проводити у її відсутність. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] у віці 76 років помер батько позивача [PERSON] [PERSON] , [INFO] , про що 29 березня 2021 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис № 323, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 березня 2021 року. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 10 січня 1976 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу його батьків серії [NUMBER] від 26 квітня 1983 року. Встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , який належав останньому на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 29 вересня 2007 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16105412 від 29 вересня 2007 року. За життя [PERSON] склав заповіт серії ННТ № 325579, посвідчений державним нотаріусом Першої дніпровської державної нотаріальної контори Кравцовою А.І. за р.№ 5-452, зі змісту якого на випадок його смерті усе його майна, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71863064 від 21 березня 2023 року. Судом встановлено, що спадкова справа № 44/2023 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] була заведена приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бакою О.В. 21 березня 2023 року, номер у спадковому реєстрі: 70417023, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71863039 від 21 березня 2023 року. 21 березня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Баки О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , проте постановою нотаріуса від 21 березня 2023 року йому було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права. Стаття 3 Конституції України\~визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держав. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1223 ЦК України\~визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері ( ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування мають за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Згідно до приписів ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом та єдиним спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців як за законом, так і заповітом судом не встановлено. Частиною 1\~ст. 1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] був зареєстрований та проживав (по день смерті [INFO] ) один за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Піщанської сільської ради Дніпропетровської області від 02 березня 2023 року за вих. № 138. У відповідності до\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз. 1,3,6\~п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк; якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців; або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач зазначає, що пропустив строк на прийняття спадщини, з поважних причин, оскільки він на час перебігу та спливу шестимісячного строку хворів на COVID-19та гострим бронхітом, що підтверджується медичними документами. Крім того, на час прийняття спадщини діяли карантинні заходи, направлені на запобігання поширенню на всій території України коронавірусної інфекції (COVID-19), встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211. Так дійсно, постановами Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211, від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами було запроваджено та продовжено карантин на всій території України, у зв`язку з чим був припинений прийом громадян у всіх підприємствах, установах, органах юстиції, а також зупинено рух громадського транспорту та обмежено пересування громадян, діяли ряд інших обмежень. Однак, зазначеною\~постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~на період дії карантину не було зупинено прийом громадян у нотаріальних конторах, а тому доводи позивача в цій частині є безпідставними. Водночас, листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Крім того, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан по всій території України у зв`язку з воєнною агресією Росії. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приймає до уваги пояснення позивача, викладені у позовній заяві, про те, що через хворобу на COVID-19 та гострий бронхіт, а також карантинні заходи, направлені на запобігання поширенню на всій території України коронавірусної інфекції (COVID-19) він не зміг своєчасно використати своє право на звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, що підтверджується наданими позивачем доказами Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на час перебігу та спливу шестимісячного строку він хворів, тому вказані обставини є поважними причинами пропуску строку подачі відповідної заяви. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України\~є переважно письмові докази, а саме: довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені\~ст. 1270 ЦК України. Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. Доводи, викладені позивачем у позові розцінюються судом, як поважні причини, пов`язані з істотними для позивача труднощами на вчинення такої дії. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] з поважних причин, і є підстави для застосування приписів ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~до спірних правовідносин, а тому позов підлягає задоволенню, та позивачу належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати. В тому числі на професійну правничу допомогу. На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. В той же час, враховуючи відсутність вини відповідача у пропущенні позивачем строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Outcome: approved