Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

[PERSON] 12.07.2023р. звернулась до Богунського районного суду м. Житомира з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким сягнути з ТОВ «Житомиргаз збут» безпідставно набуті кошти у розмірі 254,10 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.07.2023р. справу [PERSON] до ТОВ «Житомиргаз Збут» про стягнення безпідставно набутих коштів передано до Корольовського районного суду м. Житомира за підсудністю. Відповідно до ухвали судді Корольовського районного суду м. Житомира Маслак В.П. від 10.08.2023р. позовна заява прийнята до провадження та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що є власником домоволодіння по [ADDRESS] . Позивачка вказує, що 01.06.2022р. здійснила платіж за послуги газопостачання на рахунок ТОВ «Житомиргаз збут» за травень 2022р. Однак, як дізналась пізніше, з 01.05.2022р. послуги з газопостачання надає ГК «Нафтогаз України». Оскільки [PERSON] помилково здійснила оплату за отримані послуги іншому постачальнику, а відповідач добровільно не бажає повертати безпідставно набуті кошти, остання просить вимоги позовної заяви задовольнити. Від [PERSON] 17.10.2023р. надійшла заява про розгляд справи без її участі. Заявлені вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Представник ТОВ «Житомиргаз збут» в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання судової повістки особою по прізвищу « [PERSON] » [INFO] . Відзиву на адресу суду не надходило. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення виходячи з наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до квитанції від 02.06.2022р. № 9270-8417-8572-7018 [PERSON] сплатила 254,10 грн. за послуги газопостачання по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] за період 05.2022-05.2022 на розрахунковий рахунок ТОВ «Житомиргаз збут» ( [NUMBER] ) (а.с. 9). В подальшому, [PERSON] зверталась до голови правління АТ «Житомиргаз» Ющенко В.І. щодо повернення помилково сплачених коштів в розмірі 254,10 грн., що підтверджується заявою від 21.11.2022р. (а.с. 9). Однак, заява [PERSON] залишена без відповіді та реагування відповідача. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України. Стаття 1212 ЦК України визначає загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Частина 1 ст. 1212 ЦК України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У постанові Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі №367/6344/16ц зазначено наступне: «Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України) . Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі №922/3412/17 зроблено такий висновок: «Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України». Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного суду від 23 січня 2020 року у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18. Згідно із ч. 1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Приписами ст.ст. 76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] до 01 травня 2022 року була споживачем послуг ТОВ «Житомиргаз збут» за об`єктом газопостачання, що за адресою: [ADDRESS] . Матеріалами справи підтверджується факт оплати [PERSON] 254,10 грн. за послуги газопостачання за травень 2022р. на рахунок ТОВ «Житомиргаз збут». Однак, оскільки з 01 травня 2022 року ТОВ «Житомиргаз збут» не здійснювало постачання природного газу, за об`єктом газопостачання належного позивачу, а позивач не маючи відомостей про зміну постачальника природного газу 02 червня 2022 року здійснив на рахунок відповідача оплату за послуги з газопостачання, які ним не проводились, то відповідач ТОВ «Житомиргаз збут» безпідставно отримав кошти за постачання природного газу у сумі 254,10 грн. і такі кошти підлягають поверненню позивачу. На підставі викладеного та за встановлених у справі обставин вбачається, що ТОВ «Житомиргаз збут» своїх зобов`язань з поверненням споживачу [PERSON] переплати за спожитий природний газ в сумі 254,10 грн. не виконало (іншого суду не надано). За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення безпідставно набутих коштів з ТОВ «Житомиргаз збут» на її користь є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.141 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved