Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

В листопаді 2022р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Макарівська селищна рада Бучанського району Київської області, в якому просила суд: - позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. В шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою і повністю перебуває на її утриманні, відповідач участі у вихованні та розвитку дитини не приймає, крім сплати аліментів за рішенням суду. Оскільки відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, щодо виховання, спільного сина сторін, позивачка вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом про позбавлення батьківських прав відповідача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 23 лютого 2023р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що позивачкою, йому чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною, при цьому до позовної заяви стороною позивача не надано жодного належногоі допустимого доказу, в обгрунтування неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. 10 березня 2023р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, і заперечила, проти доводів, наведених відповідачем у відзиві на позов. Так, сторона позивача, зазначала, що за рішенням суду відповідачу були вставнолено години та дні його спілкування з сином, проте в подальшому виконавчою службою було закінчене виконавче провадження, оскільки рішення суду було виконано, проте відповідач встановлений судом графік ігнорує, і з дитиною не спілкується. Заперечення на відповідь на відзив, стороною відповідача не подавались. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2023р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка та її представник, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав наведених у позові, просили суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав наведених у відзиві на позов, просив суд залишити позов без задоволення. До судового засідання від третьої особи на адресу суду надійшов Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Опитаний в судовому засіданні 18 квітня 2023р., відповідно до положень ст. 171 СК України, спільний син сторін [PERSON] , який в силу свого розвитку та віку, суду повідомив, що на теперішній час він навчається в коледжі в Республіці Польщі, при цьому батько був категорично проти навчання за кордоном і всіляко перешкоджав цьому. В останнє вони бачились в 2016р., і зараз перед судовим засіданням. Батько ніколи не цікавився його життям, ніколи не відвідував спортивні змагання, та не цікавився шкільними успіхами в навчанні. [PERSON] повідомив суду, що його вихованням і утриманням, займається виключно матір, розмір аліментів, який сплачує батько за рішенням суду, становить більше однієї тисячі гривень на місяць, що взагалі є недостатнім навіть для харчування. Допитана в судовому засіданні 16 жовтня 2023р. свідок [PERSON] суду пояснила, що вона товаришує тривалий час з позивачкою, відповідача ніколи не бачила, при цьому її дитина товаришувала з сином позивачки, поки він навчався в Україні. Причини, з яких батько не спілкується з сином, свідку невідомо. Суд, заслухавши пояснення стоні, допитавши свідка та опитавши спільну дитину сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2007р., який було розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2009р. по цивільній справі № 2-2050/2009, реєстрація розірвання шлюбу відбулася 28 липня 2009р. В шлюбі у сторін, [INFO] народився син [PERSON] . Судом встановлено, що після розірвання шлюбу, спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою, і перебуває на її утримані. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Макарівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 30 серпня 2023р. за № 719, було встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов`язками: не виявляє турботи щодо дитини, не цікавиться її особистим життям, здоров`ям та вихованням. У зв`язку з даними обставинами, Орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом достовірно встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання дитини, нехтує батьківськими обов`язками, не виявляє турботи щодо своєї дитини, не цікавиться її життям і здоров`ям, не піклується про сина та не відвідує його. Утриманням, вихованням та доглядом за дитиною займається виключно позивачка, при цьому відповідач визнав, що за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2009р., з нього стягуються аліменти на утримання сина, розмір, яких на час звернення позивачки до суду з позовом про позбавлення батьківських прав складає - 1650,0 грн. на місяць. В судовому засіданні позивачка наголошувала, що крім мінімально визначеної законом суми аліментів, відповідач жодним чином участі у вихованні та утриманні спільної дитини сторін не приймає. В свою чергу відповідач зазначав, що зі сторони позивачки йому чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною, проте жодного належного і допустимого доказу на обгрунтування зазначених тверджень до суду не надав, при цьому зазначені доводи сторони відповідача спростовуються матеріалами справи (а.с. 20) та показами, допитаного в судовому засіданні свідка. Крім того, в судовому засіданні відповідач не міг пояснити суду, в яких навчальних закладах навчається його син, з яких шкільних предметів він має успіхи, які гуртки та секції він відвідує в позашкільний час, чи має дитина хронічні хвороби чи певні фізичні обмеження, якими хворобами перехворіла за останні п`ять років. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатності взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням інтересів дитини, та враховуючи особисту думку дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,4 грн.

Outcome: approved