Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 20.02.2020 року його прийняли на роботу до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг». 01.09.2023 року позивач звернувся до керівництва підприємства з заявою про звільнення з 01.09.2023 року за власним бажанням відповідно до ч.3 ст.38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати. 01.09.2023 року на підприємстві було видано Наказ №2738/ВК, відповідно до якого його, охоронця першого класу управління охорони та режиму, звільнити 01 вересня 2023 року за власним бажанням, ст.38 КЗпП України. Позивач не погоджується з таким формулюванням його звільнення і вважає наказ незаконним. Відповідач по справі останні пів року виплачував заробітну плату не регулярно, виплати проводились у частковому еквіваленті від зарплати та за попередні місяці, а в деякі періоди взагалі не платилася, внаслідок чого утворилась заборгованість по заробітній платі. Загальна сума заборгованості з виплати заробітної плати станом на день звільнення склала 44508,89грн. Ця сума без урахування вихідної допомоги яку йому має бути нараховано та виплачено у зв`язку з тим, що відповідач тривалий час систематично порушував законодавство про працю відносно строків та розмірів виплати заробітної плати. На це він посилався у своїй заяві про звільнення і ці факти відповідачу достеменно відомі. Так, станом на липень 2023 року борг підприємства перед ним становив 40645,67грн. Відповідач відмовляється сплатити йому заборгованість, чим грубо порушує вимоги КЗпП України. З такими діями відповідача позивач категорично не погоджується, адже відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Однак, виплат так і не відбулось. Вказане є підставою для зміни формулювання причин звільнення із внесенням відповідних відомостей у трудову книжку. Він не просив звільнити його за власним бажанням за частиною першою статті 38 КЗпП України. В заяві про звільнення від 01.09.2023 pоку адресованій директору АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» зазначено факт порушення відповідачем законодавства про працю, а саме: систематичне порушення строків виплати заробітної плати, тому обґрунтовано ставилася вимога про її звільнення за частиною 3 статті 38 КЗпП України. Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав зазначених у ч.3 ст.38 працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. При нарахуванні та стягненні вихідної допомоги слід виходити з наступного розрахунку середньоденного заробітку: згідно до розрахункових листів, наданих AT «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» та відповідно до порядку визначеного постановою КМУ №100 його заробітна плата за два останні місяці, які він працював, що передували звільненню становить: за липень 2023 року - 9566,77грн., за серпень 2023 року - 9592,72грн., що в сумі складає 19159,49грн. Таким чином, середньомісячна заробітна плата становить 9579,75грн. (19159,49/2). Отже, вихідна допомога, що має бути стягнута на його користь відповідно до положень ст.44 КЗпП України становить 28739,25грн. (9579,75грн.*3) з послідуючим утриманням з цієї суми належних до сплати податків і зборів. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким змінити формулювання причини звільнення та визнати [PERSON] , охоронника першого класу управління охорони та режиму, звільнити 01 вересня 2023 року за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати, з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг»; стягнути на його користь з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг», нараховану але не виплачену йому заробітну плату в сумі 44508,89грн.; стягнути на його користь з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, у сумі 28739,25грн., з наступним утриманням з цієї суми належних до сплати податків і зборів. Від представника Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Товариство заперечує щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 44508грн.89коп. зважаючи на наступні обставини. У позовній заяві позивач не повідомляє про ухвалення Ковпаківським районним судом м.Суми рішення №592/9206/23 від 23.08.2023 року, яким стягнуто на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 34846грн. 66коп. З рішення Ковпаківського районного суду міста Суми №592/9206/23 від 23.08.2023 року вбачається, що при визначенні розміру суми стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати суд виходив з наданої Товариством довідки про заробітну плату позивача від 14.07.2023 року №16-07/346, відповідно до якої сума заборгованості по заробітній платі Товариства перед позивачем на дату видачі довідки становила 34846грн. 66коп. (червень 2022р. - 8402грн. 46коп. + липень 2022р. - 8102грн. 38коп. + серпень 2022р. - 6786грн.93коп. + 2-га половину квітня 2023р. - 3838грн.97коп. + травень 2023р. - 7715грн. 92коп. = 34846грн. 66коп.). Станом на 05.10.2023 року вищезазначене рішення частково виконано, а саме позивачу перераховано заробітну плату за другу половину квітня 2023 року - 3838грн.97коп., та травень 2023 року - 7715грн.92коп., а саме: 28.07.2023 року Товариством перераховано позивачеві заробітну плату за квітень 2023 року у сумі 3838грн.97коп., відповідно до списку робітників AT «СМНВО-Інжиніринг» на перерахування заробітної плати за другу половину квітня 2023 року до платіжного доручення 29465 від 28.07.2023 року. 31.07.2023 року Товариством перераховано позивачеві заробітну плату за травень 2023 року у сумі 3857грн.00коп., відповідно до списку робітників AT «СМНВО-Інжиніринг» на перерахування заробітної плати за другу половину травня 2023 року до платіжного доручення 29549 від. З 1.07.2023 року. 29.08.2023 року Товариством перераховано позивачеві заробітну плату за травень 2023 року у сумі 3858грн. 92коп., відповідно до списку робітників AT «СМНВО-Інжиніринг» на перерахування заробітної плати за 2-гу половину травня 2023 року до платіжного доручення 30004 від. 29.08.2023 року. Також для повного та об`єктивного розгляду справи Товариство надає суду довідку про заробітну плату колишнього працівника AT «СМНВО-Інжиніринг» [PERSON] від 04.10.2023 року №16-07/689 відповідно до якої сума заробітної плати, що підлягає до виплати позивачеві станом на 04.10.2023 року становить 52409грн. 62коп. і складається з заборгованостей по заробітній платі позивача за: червень 2022 року -8402грн.46коп., липень 2022 року - 8102грн.38коп., серпень 2022 року - 6786грн.93коп., червень 2023 року - 2897грн.73 коп., липень 2023 року - 7701грн.25коп., серпень 2023 року - 7722грн.14коп., вересень 2023 року - 10796грн. 73коп. (оскільки останнім робочим днем позивача є 01.09.2023 року то всі суми належні працівникові при звільненні увійшли до суми заборгованості за вересень 2023 року). Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати за період з червня 2022 року по серпень 2022 року на суму 23291грн.85коп. не підлягають задоволенню, адже сума заборгованості за вищезазначений період вже стягнута рішенням суду №592/9206/23. Виходячи з вищевикладеного сума стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати підлягає зменшенню з 44508грн.89коп. до 29117грн. 85коп. Щодо зміни формулювання підстав звільнення, стягнення вихідної допомоги. У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ, на території України було введено воєнний стан. На період воєнного стану Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» має пріоритетне право ніж Кодекс законів про працю України. Статтею 44 КЗпП України, перебачено відповідальність роботодавця внаслідок порушення останнім законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, якщо таке порушення допущено з вини роботодавця. Передумовами виникненню заборгованості по заробітній платі було неможливість Товариства в нормальному режимі забезпечувати працею своїх працівників, через що Товариство було вимушено призупинити трудові відносини з усіма своїми працівниками і суттєво скоротити обсяги виробництва. З урахуванням зазначеного зменшення виробничих потужностей Товариства, не могло не позначитись на фінансово-економічному стані. Військова агресія росії проти України безпосередньо та вкрай негативно позначилась на забезпеченні функціонування більшості підприємств, завдавши нищівного удару по логістичних ланцюгах збуту продукції. Виходячи з зазначених норм, які на даний час (в період воєнного стану) регулюють трудові відносини, роботодавець звільняється від відповідальності за несвоєчасну виплату всіх належних грошових сум звільненому працівнику у зв`язку з обставинами непереборної сили, які дійсні на момент такого порушення. В обґрунтування наявності обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які спричинили порушення зобов`язання Товариства по своєчасній виплаті заробітної плати є надзвичайність та невідворотність військової агресії з боку російської федерації. Як вбачається з листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 року. Також, 30.11.2022 року, 24.01.2023 року, 13.02.2023 року Сумською Торгово-промисловою палатою сертифікатами №5900-22-1596, №5900-23-0322, №5900-23-0741 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) AT «CMHBO - Інжиніринг». Крім того, Товариство не погоджується з розміром стягнення вихідної допомоги у розмірі 28739грн.25коп. Для повного та об`єктивного розгляду справи Товариство надає суду довідку №16-07/680 від 03.10.2023 року про середньомісячну заробітну плату колишнього працівника AT «СМНВО-Інжиніринг» [PERSON] . Відповідно до довідки сума середньомісячної заробітної плати позивача (без відрахування ПДФО та військового збору) становить 9535грн.80коп. Відповідно до ст.44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40, пункті 6 частини першої статті 41 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку: у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку: у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41. - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Таким чином, у разі задоволення позовних вимог, вихідна допомога що може бути стягнута з товариства на користь позивача становить - 28607грн.40коп. (9535грн.80коп. (середньомісячна заробітна плата позивача)х3 = 28607грн. 40коп.). З суми 28607грн.40коп., підлягають відрахуванню ПДФО та військовий збір, відповідно до вимог Податкового кодексу України. Просять суд в частині позовних вимог [PERSON] до AT «CMHBO -Інжиніринг» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати зменшити з 44508грн.89коп. до 29117грн.85коп., в частині позовних вимог про зміну формулювання причин звільнення з роботи та стягнення вихідної допомоги - відмовити, у випадку якщо Суд дійде до висновку про відсутність підстав для такої відмови - зменшити суму стягнення вихідної допомоги з 28739грн.25коп. до 28607грн. 40коп. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Супрун Д.В., до суду надійшла заява в якій він просить збільшити розмір позовних вимог, стягнувши на користь позивача з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг», нараховану але не виплачену позивачу заробітну плату станом на вересень 2023 року в сумі 52409,62грн., у зв`язку з отриманням позивачем розрахункового корінця з AT «СМНВО -Інжиніринг», де сума заборгованості з виплати заробітної плати збільшилась та станом на вересень 2023 року становить 52409,62грн. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Суд установив, що з 20.02.2020 [PERSON] був прийнятий на роботу до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг». 01.09.2023 року позивач звернувся до керівництва Товариства з заявою, у якій просив звільнити його з 01.09.2023 року за власним бажанням відповідно до частини 3 статті 38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати. 01.09.2023 року було видано наказ №2738/ВК відповідно до якого, [PERSON] , охоронника першого класу управління охорони та режиму, звільнити 01 вересня 2023 року за власним бажанням, ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] , копією заяви від 01.09.2023 року та копією наказу №2738/ВК від 01.09.2023 року. Відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Розірвання трудового договору за частиною третьою статті 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку. Для припинення трудового договору за цією підставою має значення, чи мали місце порушення з боку роботодавця законодавства про працю чи умов колективного чи трудового договору, а також письмово викладена ініціатива працівника з наміром припинити трудові відносини, що доведена до відома роботодавця в установленому законом порядку. Особливістю розірвання трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України є те, що працівник має право самостійно визначити строк розірвання трудового договору. Роботодавець може не погоджуватись з тим, що мають місце порушення, які відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України є підставами для розірвання трудового договору за ініціативою працівника у строки, визначені останнім, що, у свою чергу, свідчить про виникнення трудового спору. Отже, при вирішенні трудового спору щодо припинення трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України визначальним є те, чи мали місце порушення трудового законодавства зі сторони роботодавця стосовно працівника на момент подання таким працівником заяви про звільнення на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України. В заяві про звільнення від 01.09.2023 pоку адресованій Генеральному директору Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» зазначено факт порушення відповідачем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, а саме - систематичне порушення строків виплати заробітної плати. З розрахункових листків за липень, серпень 2023 року вбачається, що борг підприємства перед [PERSON] на липень 2023 року становить 40645,67грн., на серпень 2023 року - 44508,89грн., вересень 2023 року - 52409,62грн. Отже, порушення відповідачем законодавства про оплату праці носять триваючий характер. Відповідач порушив вимоги трудового законодавства і у позивача були підстави для написання ним заяви про звільнення за ч.3 ст. 38 КЗпП України. Таким чином, оскільки позивачем було наведено конкретні факти порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, тому були всі підстави для звільнення позивача за частиною 3 статті 38 КЗпП України на підставі поданої ним заяви. У день звільнення працівника за власним бажанням на підставі п.3 ст.38 КЗпП необхідно згідно вимог законодавства у цей же день видати наказ на звільнення, видати трудову книжку та провести розрахунок. Позивач в своїй заяві від 01.09.2023 року просив його звільнити саме 01.09.2023 року, тобто скористався правом, яке йому надає саме частина 3 ст.38 КЗпП України. Таким чином, звільняючи [PERSON] саме з 01 вересня 2023 року відповідачем не заперечувалось порушення законодавства про працю, в частині своєчасної виплати заробітної плати. Отже, роботодавець фактично визнав та погодився із зазначеною працівником підставою для звільнення, тому саме 01 вересня 2023 року роботодавець повинен був звільнити позивача на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, однак відповідачем самостійно було змінено підставу розірвання трудового договору. Адже саме порушення роботодавцем законодавства про працю спонукало позивача розірвати з ним трудовий договір та подати заяву на звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі №754/1936/16-ц і від 22 квітня 2020 року у справі № 199/8766/18, при незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися. Таким чином, Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» не мало права звільняти [PERSON] за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, не вирішивши питання щодо можливості його звільнення згідно з поданою ним заявою на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України. З викладених підстав, суд вважає необхідним змінити формулювання причини звільнення [PERSON] та вважати [PERSON] , охоронника першого класу управління охорони та режиму, звільненим 01 вересня 2023 року за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства пре працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати, з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг». Згідно з ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач по справі протягом останнього року виплачував заробітну плату нерегулярно, виплати проводились у частковому еквіваленті від зарплати та за попередні місяці, а в деякі періоди заробітна плата взагалі не виплачувалася, внаслідок чого утворилась заборгованість по заробітній платі. З довідки про заробітну плату колишнього працівника АТ «СМНВО - Інжиніринг» [PERSON] (цех 345 т.н. 1052) №16-07/689 від 04.10.2023 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] , станом на 04.10.2023 року становить 52409грн.62коп., в яку входить заборгованість за червень 2022 року в сумі 8402грн.46коп., липень 2022 року - 8102грн.38коп., серпень 2022 року - 6786грн.93коп., червень 2023 року - 2897грн.73коп., липень 2023 року - 7701грн.25коп., серпень 2023 року - 7722грн.14коп., вересень 2023 року - 10796грн.73коп. Вказана заборгованість також підтверджується розрахунковим корінцем [PERSON] за вересень 2023 року. Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 23.08.2023 року по справі №592/9206/23 з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» було стягнуто на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі станом на 01.06.2023 року в сумі 34846грн.66коп. При ухваленні вказано рішення суд виходив з наданої Товариством довідки про заробітну плату [PERSON] від 14.07.2023 року №16-07/346, відповідно до якої сума заборгованості по заробітній платі Товариства перед [PERSON] , на дату видачі довідки становила 34846грн.66коп. (червень 2022 року - 8402грн.46коп., липень 2022 року - 8102грн. 38коп., серпень 2022 року - 6786грн.93коп. + 2-га половину квітня 2023 року - 3838грн.97коп., травень 2023 року - 7715грн.92коп. = 34846грн.66коп.). Станом на 05.10.2023р. вищезазначене рішення частково виконано, а саме Позивачу перераховано заробітну плату за 2-гу половину квітня 2023 року - 3838грн.97коп. та травень 2023 року - 7715грн.92коп., що підтверджується списками робітників AT «СМНВО-Інжиніринг» на перерахування заробітної плати. Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 29117грн.85коп. (52409,62грн. - 8402,46грн. - 8102,38грн. - 6786,93грн.). Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав зазначених у ч.3 ст.38 працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Середній заробіток працівника визначається відповідно ст.27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами передбаченими положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100. Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом 1 п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються, із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного, заробітку на число робочих днів (годин), а у випадку передбаченим чинним законодавством календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. З довідки AT «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» №16-07/680 від 03.10.2023 року вбачається, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] без відрахування ПДФО та військового збору становить 9535грн.80коп. Таким чином, середньомісячна заробітна плата становить 9535грн.80коп. Отже, вихідна допомога, що має бути стягнута на користь позивача відповідно до положень 44 КЗпП України становить 28607,40грн. (9535,80грн.х3) з наступним утриманням з цієї суми належних до сплати податків і зборів. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073грн.60коп. за вимогу немайнового характеру та 1073,60грн. за вимогу майнового характеру.

Outcome: partial