Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Крім того, у вказаному будинку залишаються зареєстрованими, але фактично протягом 12 років не проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] , не намагаються вселитися, не приходять та не користуються ним, оскільки проживають за іншими адресами. Таким чином залишаючись зареєстрованими у вказаному домоволодінні, перешкоджають йому у здійсненні його законних прав, через що він несене зайві витрати по утриманню власності. Тому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим будинко, що знаходиться в [ADDRESS] . Справа 19.07.2023 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу між суддями передана в провадження судді Лисюк І.О.. Ухвалою судді від 14 серпня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі та визначено загальний позовний порядок її розгляду, а також дату, час та місце проведення підготовчого засідання. 20 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, до судового розгляду по суті у залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області (смт.Гусятин, пр.Героїв Майдану, буд.7), на 09 жовтня 2023 року на 09:00 годину. Додатково визначено дату наступного судового засідання в справі на 23 жовтня 2023 року на 09:00 год., про що повідомлено учасників справи. Клопотання представника позивача адвоката Книша Р.В. про виклик свідка, задоволено та в судове засідання викликано та допитати в якості свідка: [PERSON] , жителику с. Крогулець, Чортківського району, Тернопільської області. У судове засідання позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Книш Р.В. не з`явилися. Від представника позивача адвоката Книша Р.В. надійшла письмова заява згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в заявах по суті, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися повторно, про дату, час і місце слухання справи були повідомлені за місцем реєстрації відповідно до ст.128 ЦПК України. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, перевіривши матеріали справи, допитавши свідка, дослідивши докази, подані сторонами, письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] являється власником житлового будинку загальною площею 77,6 кв.м., житловою 58,3 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] , що вбачається із копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №299847350 від 16.02.2022 року. (а.с.9) [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але більше року за вказано адресою фактично не проживають, що підтверджується актами обстеження №12 від 17.12.2021 року; №05 від 04.08.2022 року; №16 від 14.06.2023 року; №17 від 28.06.2023 року, виданих Васильковецькою сільською радою Чортківського району с.Крогулець.(а.с.16,17,5,6) Допитана в суді в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона являється дружиною позивача та проживає з ним протягом останніх сім років. Після розлучення [PERSON] із першою дружиною, його діти - відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] не проживають в будинку батька в [ADDRESS] , а проживали разом із своєю матір`ю неподалік від них в [ADDRESS] . Вона не бачила, щоб відповідачі приходили до батька, намагалися вселитися до свого місця реєстрації. Додатково показала, що позивач [PERSON] не чинив їм перешкоди в проживанні та не виганяв з житла. В будинку відсутні речі відповідачів. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але фактично, за вищевказаною адресою, не проживають більше року. Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будьякі угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будьякі дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приписами ста. 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 71 ЖК України встановлює такі строки у розмірі шести місяців та визначає підстави для продовження терміну зберігання права користування спірним житлом. Виходячи з положень ст. 150 Житлового кодексу України та ст. 383 Цивільного кодексу України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі відповідачі [PERSON] , [PERSON] з 2010 року не проживають понад встановлені строки у належному позивачу [PERSON] на праві власності житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Судом не встановлено того, що відповідачі з 2010 року мали намір вселитися в житло, але їм чинились перешкоди в користуванні житлом, в якому вони зареєстровані. Як слідує із матеріалів справи, ними добровільно змінено своє місце проживання. Не встановлено також фактів домовленості між ними і власником житла щодо порядку користування житловим будинком, а також звернення відповідачів з заявами до поліції щодо захисту своїх прав, сплати останніми будь-яких коштів за житлово-комунальні послуги. З врахуванням наведеного, за встановлених обставин визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав позивача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачів [PERSON] , [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування житловим будинком, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений ним судовий збір в сумі 1073, 60 коп..

Outcome: approved