Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] , відповідно до рішенням VII сесії Голубинської сільської ради від 11 вересня 1999 року для ведення особистого селянського господарства безплатно передано у приватну власність земельної ділянку площею 0,090 га , що розташована в урочищі Горб с. Голубине Мукачівського району якою він користується по теперішній час. Зазначає, що на початку серпня 2022 року, його довіритель, дізнався, що відповідно до рішення вищевказаної сільської ради №199 від 18.03.2018 року, належна йому вищевказана земельна ділянка належить відповідачу [PERSON] та має кадастровий номер 2124081600:04:002:0202. Вважає, що вказане рішення на право власності [PERSON] на земельну ділянку позивача, площею 0,090 га, що розташована в урочищі Горб в с. Голубине Мукачівського району виготовлена з грубим порушенням чинного законодавства. Тому просить суд: - визнати нечинним та скасувати незаконне рішення Голубинської сільської ради №199 від 14.03.2018 року в частині надання у приватну власність громадянину [PERSON] , що проживає земельної ділянки площею 0,0900 та розташованої в урочищі Горб села Голубине для ведення особистого селянського господарства; - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0900 га розташованої в урочищі Горб села Голубине для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2124081600:04:002:0202, що розташована в урочищі Горб с. Голубине і перебувала в приватній власності, для ведення особистого селянського господарства, громадянина [PERSON] та незаконно переоформлена на [PERSON] ; - зобов`язати Державне підприємство «Закарпатський геодезичний центр» внести зміни в документацію відносно дійсних меж земельної ділянки, що є підставою для внесення відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру відносно земельної ділянки з кадастровим номером 2124081600:04:002:0202. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд даної цивільної справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 88). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 79, 85). Від представника Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру надійшла заява про розгляд справи у його відсутності (а.с. 74). Представник Головного управління держгеокадастру у Закарпатській області в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення, у який не заперечив факту перебування спірної земельної ділянки у власності позивача [PERSON] (а.с.30-44). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗК № 035739 від 10.11.1999 року (зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 329), [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,09 гектарів, яка розташована на території Голубинської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства. Суміжні земельні ділянки належать [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до повідомлення начальника Свалявського відділу № 3 від 03.08.2022 року №12/22 позивачу повідомлено, що виготовити документацію з землеустрою на земельну ділянку, яка йому належить на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗК № 035739 від 10.11.1999 року (зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 329), неможливо. При проведення топографічно-геодезичних робіт було виявлено, що вказана земельна ділянка вже перебуває у власності [PERSON] , за кадастровим номером 2124081600:04:002:0202. Суміжні земельні ділянки належать [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-10). Згідно рішення Голубинської сільської ради від 14.03.2018 року №199, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] , площею 0,0904 га, кадастровий номер 2124081600:04:002:0202, для ведення особистого селянського господарства та передано таку у власність останнього (а.с. 12). Як убачається з відповіді ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, земельна ділянка з кадастровим номером 2124081600:04:002:0202 сформована на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] (а.с. 13). За приписами ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За приписами ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до с. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Частинами 2 та 5 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку. Згідно ч. 1 та 2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. За правовою позицією, викладеною у постанові ВСУ від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2824цс15 державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що так як оскаржуваним рішенням Голубинської сільської ради порушено право власності позивача на належну йому земельну ділянку, позов належить задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки солідарне стягнення судових витрат цивільно-процесуальним Законом не передбачено, такі покладаються на відповідачів порівну.

Outcome: approved