Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Орган опіки та піклування Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Служба у справах дітей Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просив: позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач по справі - [PERSON] , [INFO] , мати одиначка, яка мешкає в [ADDRESS] . Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області у справі №147/1265/21 у [PERSON] відібрано дітей без позбавлення її батьківських прав відносно трьох дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та передано органу опіки і піклування Гайсинського району Вінницької області. Органом опіки і піклування Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області надано дітям статус дитини позбавленої батьківського піклування та передано дітей під опіку опікуну їхній бабусі [PERSON] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , станом на 01.07.2023 фактично проживають за адресою [ADDRESS] . Протягом 2022-2023 років, працівниками служби у справах дітей Ободівської сільської ради, спільно із завідувачем відділення центру надання соціальних послуг Ободівської сільської ради, неодноразово проводилися обстеження умов проживання дітей, при розмові з дітьми виявилося, ща мати не часто відвідує дітей, рідко цікавиться їх навчанням у КЗ «Ободівський ліцей», а найменшу доньку [PERSON] , яка знаходиться у КНП «Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної Ради» за період перебування у закладі з 2022 року взагалі не відвідувала, ні особисто, ні в телефонному режимі, станом здоров`я, зростання та розвитку дитини не цікавилась. На роботу відповідач не влаштувалась, перебивається тимчасовими підробітками виїжджаючи за територію Вінницької області, побутові умови облаштування будинку не покращила. Щодо повернення дітей відповідач до органу опіки і піклування Ободівської сільської ради протягом даного періоду не зверталася. Відповідач продовжує зловживати алкогольними напоями та веде непристойний спосіб життя, протягом 2022-2023 років була притягнута до адміністративної відповідальності шість разів, що підтверджується листом національної поліції України, ГУНП у Вінницькій області Гайсинського РУП, ВП №2 від 16.06.2023 №2856/208/01-2023. Аліменти на утримання неповнолітніх дітей відповідно до виконавчого листа Тростянецького районного суду Вінницької області від 13.09.2022 відповідач не сплачувала. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача розглянуто 05.07.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ободівської сільської ради. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Враховуючи, що відповідач, є жінкою працездатного віку, а також висновок органу опіки та піклування Ободівської сільської ради про доцільність позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав, з метою захисту прав дітей, а також те, що має місце факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей, свідоме нехтування ними, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх вихованням, підготовкою до самостійного життя, не спілкується із дітьми, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умови для їх життя, а навпаки своєю поведінкою створює несприятливі умови для їх розвитку та утримання, позивач звернувся з цим позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 07 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 25 серпня 2023 року постановлено прийняти до розгляду заяву представника позивача Ременюка К. В. про зменшення позовних вимог та в подальшому розглядати справу з урахуванням зменшених позовних вимог, а підготовче засідання відкладено. Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року постановлено: клопотання представника позивача про витребування доказів задовольнити, витребувано від Тростянецького районного суду Вінницької області інформацію про притягнення відповідачки до адміністативної відповідальності зокрема за невиконання батьківських обов`язків, закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 11 годину 00 хвилин 11 жовтня 2023 року. Позивач в судове засідання свого уповноваженого представника не направив, однак подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, висловившись про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала в частині позбавлення її батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей в повному обсязі, оскільки знаходиться на обліку у нарколога та має труднощі у вихованні дітей. Водночас, просила залишити дітей з бабусею [PERSON] . Представник третьої особи надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. В справі «Ilya Lyapin v. Russia», справа № 70879/11, Страсбург, 30.06.2020, §44, 47, Європейський суд з прав людини зазначив про те, що в даний час існує широкий консенсус - у тому числі в міжнародному праві - на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси мають бути першочерговими. Як правило, інтереси дитини диктують, що зв`язки дитини зі своєю сім`єю повинні підтримуватися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною і це може завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Розірвати такі зв`язки означає відірвати дитину від коріння, що може бути зроблено лише у виняткових обставинах; необхідно зробити все для збереження особистих відносин і, якщо це необхідно, для відновлення сім`ї. Оцінюючи, чи був оскаржений захід "необхідним у демократичному суспільстві", Суд повинен врахувати, чи були, зважаючи на справу в цілому, причини, виправдані для оскаржуваного заходу, "відповідні та достатні" для цілей § 2 статті 8 Конвенції. З цією метою, суд повинен з`ясувати, чи проводили вітчизняні суди поглиблену перевірку всієї сімейної ситуації та цілу низку факторів, зокрема факторів фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру, і чи врівноважена та розумна оцінка відповідних інтересів кожної людини з постійною турботою про визначення того, яке найкраще рішення буде для дитини. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , в свідоцтві про народження дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 9) Зі змісту витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00017702905 випливає, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 10). [INFO] народився [PERSON] , в свідоцтві про народження дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 13) Відповідно до інформації з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00036705706, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 14). [INFO] народилася [PERSON] , в свідоцтві про народження дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 11). Зі змісту витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00032371488 випливає, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 12). Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 14 липня 2022 року у справі №147/1265/21 (провадження №2/147/90/22) ухвалено: позов Органу опіки та піклування Ободівської сільської ради до [PERSON] , третя особа на стороні позивача Служба у справах дітей Ободівської сільської ради, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити; відібрати неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від їхньої матері [PERSON] , [INFO] , уродженки с.П`ятихатки, Красногвардійського району АР Крим, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , та передати вказаних дітей органу опіки та піклування Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, для вирішення питання про подальше влаштування цих дітей; стягувати з [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до наказу служби у справах дітей Ободівської сільської ради №44 від 19 липня 2022 року тимчасово влаштовано малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дітей позбавлених батьківського піклування в сім`ю бабусі [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 20). Рішенням виконавчого комітету Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області №330 від 19 серпня 2022 року «Про надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] », вирішено надати статус дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взято до уваги, що форма влаштування дітей [PERSON] , [PERSON] , проживання тимчасово у сім`ї бабусі [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] - комунальне некомерційне підприємство «Тульчинський обласний будинок дитини Вінницької обласної Ради», вул. Шевченка, 33, м. Тульчин (а.с. 22). Рішенням виконавчого комітету Ободівсбької сільської ради Гайсинського району Вінницької області №335 від 07 вересня 2022 року «Про встановлення опіки над [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] », передано дітей, які позбавлені батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , під опіку опікуну їхній бабусі [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до листа КНП «Тульчинський обласний будинок дитини Вінницької обласної Ради» №353 від 15.06.2023, дитина, [PERSON] , [INFO] , знаходиться на вихованні в КНП «Тульчинський обласний будинок дитини ВОР» з 26.11.2021 по даний час на повному державному утриманні. За період з 2022 по 2023 рік мати, [PERSON] , дитину не відвідувала, в телефонному режимі станом здоров`я, зростанням та розвитком дівчинки не цікавилась (а.с. 25). Зі змісту листа КЗ «Ободівський ліцей» Ободівської сільської ради №109/01-26 від 12.06.2023, випливає, що [PERSON] по відношенню до своїх дітей [PERSON] та [PERSON] у вихованні, навчанні та розвитку дітей протягом 2022-2023 навчального року участі не брала. З класними керівниками та педагогами на зв`язок не виходила, на батьківські збори не з`являлась, не цікавилась успішністю своїх дітей, їх соціальними потребами та дозвіллям у школі. Законний представник дітей, [PERSON] , протягом 2022-2023 навчального року брала активну участь у навчальному процесі дітей, забезпеченні необхідним шкільним приладдям, одягом і взуттям, систематично відвідувала батьківські збори, співпрацювала із класними керівниками та цікавилась соціалізацією та взаємодією дітей із їхніми класними колективами та вчителями, відвідувала позакласні заходи за участі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 26). Як встановлено з листа ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області №2856-208/01-2023 від 16.06.2023 [PERSON] , протягом 2022-2023 років до адміністративної відповідальності була притягнута шість разів, а саме за ст. 173 КУпАП 09.08.2022, за ст. 173-2 КУпАП 23.04.2022, 29.05.2023, 15.08.2022, за ч. 2 ст. 184 КУпАП 12.04.2022 та за ст. 176 КУпАП 12.04.2022 (а.с. 27). Притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності також підтверджується наданою на виконання вимог ухвали суду інформацією Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.09.2023 за №147/321/22/5265/2023 (а.с. 64-75). Рішенням №17 від 05.07.2023 комісії з питань захисту прав дитини Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області було вирішено службі у справах дітей Ободівської сільської ради підготувати проект висновку «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] » та надати його на затвердження органу опіки та піклування Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області (а.с. 32). Виконавчим комітетом Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області рішенням №521 від 11.07.2023 було затверджено Висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] [INFO] (а.с.28-29). Як випливає з протоколу №6 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Ободівської сільської ради від 05 липня 2023 року вирішувалось питання про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , 2013 року народження, [PERSON] , 2016 року народження та [PERSON] , 2021 року народження, на якому була присутня [PERSON] і остання не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей, оскільки має алкогольну залежність, в алкогольному сп`янінні стає агресивна, брати участь у вихованні дітей не бажає, про що свідчить також власноруч написана заява [PERSON] (а.с. 30, 31). За правилами ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України закріплено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з вимогами ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 1 статті 164 СК України визначено: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. В пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» проголошено: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). За змістом статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У абзаці другому п. 4 постанови № 5 Пленуму «Про застосування судами норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 вересня 2009 року Верховний Суд України роз`яснив, що, у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. Слід розрізняти визнання відповідачем позову від визнання ним обставин позову, що згідно з частиною першою статті 61 ЦПК звільняє позивача лише від доведення цих обставин. Аналізуючи зазначені норми права, роз`яснення Верховного Суду України, приведені вище обставини та наявні докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову за відсутності заперечень третьої особи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки під час розгляду справи встановлено факт невиконання батьківських обов`язків відповідачкою [PERSON] по відношенню до своїх малолітніх дітей, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки цього вимагають інтереси дітей. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті з відповідача варто стягнути на користь державного бюджету 50 відсотків судового збору, а решту 50 відсотків судового збору, компенсувати за рахунок держави, оскільки позивач відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 164, 166, 167, 171, 180-182, 248 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved