Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» (далі-ТОВ «АІА Фінанс Груп»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., посилаючись на те, що 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №32463, яким запропоновано стягнути з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~місце народження\~-\~невідомо,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~адреса рострації:\~ [ADDRESS] ,\~місце проживання\~ [ADDRESS] ,\~фактичне місце\~роботи невідоме,\~яка є\~боржником за\~Кредитним договором\~2089698\~від 11\~лютого 2020\~року,\~укладеним з\~ТОВ «АІ\~ФІНАНС ГРУП»,\~ЄДРПОУ:\~41184403,\~місцезнаходження:\~01001,\~м.\~Київ,\~вул.\~Михайлівська,\~буд.\~15/1,\~літ.\~Б,\~реквізити:\~IBAN\~ [NUMBER] \~в АТ\~«БАНК СІЧ»,\~МФО 380816,\~заборгованість за\~Кредитним договором\~2089698\~від 11\~лютого 2020\~року.\~Строк платежу\~за кредитним\~договором 2089698\~від 11\~лютого 2020\~року настав.\~Боржником допущено\~прострочення платежів.\~Стягнення заборгованості\~проводиться за\~період з\~12\~березня 2020\~року по\~03\~березня 2021\~року.\~Сума заборгованості\~складає 19925,00\~грн.,\~в тому\~числі:\~3000,00\~грн.\~-\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту;\~16925,00\~грн.\~-\~прострочена заборгованість\~пo\~несплаченим відсоткам\~за користування\~кредитом;\~19925,00\~грн. - за вчинення виконавчого напису нотаріусом, загальна сума, що підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 19925,00 грн. Позивачка зазначила, що 11 травня 2021 року вищевказаний виконавчий напис був пред`явлений до виконання до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. від 11 травня 2021 року на підставі виконавчого напису №32463 від 18 березня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., було відкрито виконавче провадження ВП №65383127. Вказувала, що при вчиненні виконавчого напису №32463 від 18 березня 2021 року, приватний нотаріус\~всупереч вимогам\~ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»\~не отримала\~від відповідача\~первинні документи\~щодо видачі\~кредиту та\~здійснення його\~погашення,\~а також\~документи,\~які підтверджують\~безспірність заборгованості. Стверджував, що приватний нотаріус повинен був вчиняти виконавчий напис відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року №1172, якою передбачалась можливість стягувати заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вважає, що оскільки при вчиненні виконавчого напису №32463 від 18 березня 2021 року,приватний нотаріус всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» не встановив безспірність боргу та не отримав від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення, то підстави для видачі виконавчого напису були відсутні. Посилаючись на вказані обставин, позивачка просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 18 березня 2021року,зареєстрований в\~реєстрі за №32463, яким запропоновано стягнути з неї,\~яка є\~боржником за\~Кредитним договором\~2089698\~від 11\~лютого 2020\~року,\~укладеним з\~ТОВ «АІ\~ФІНАНС ГРУП»,\~ЄДРПОУ:\~ЄДРПОУ:\~41184403,\~місцезнаходження:\~01001,\~м.\~Київ,\~вул.\~Михайлівська,\~буд.\~15/1,\~літ.\~Б,\~реквізити:\~IBAN\~ [NUMBER] \~в АТ\~«БАНК СІЧ»,\~МФО 380816,\~заборгованість за\~Кредитним договором\~2089698\~від 11\~лютого 2020\~року за\~період з\~12\~березня 2020\~року по\~03\~березня 2021\~року в\~розмірі 19925,00\~грн.,\~в тому\~числі:\~3000,00\~грн.\~-\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту;\~16925,00\~грн.\~-\~прострочена заборгованість\~пo\~несплаченим відсоткам\~за користування\~кредитом;\~19925,00\~грн. - за вчинення виконавчого напису нотаріусом, загальна сума, що підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 19925,00 грн. та судові витрати. Ухвалою суду\~від 13\~липня 2023\~року по\~справі відкрите\~провадженнята\~призначено підготовче\~судове засідання,\~залучено до\~участі у\~справі в\~якості третьої\~особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. (а.с.45-46). Ухвалою суду від 13 липня 2023 року була задоволена заява про забезпечення позову (а.с. 48-49). Ухвалою суду від 21 вересня 2023 року підготовче провадження було закрито та справа призначена до с удового розгляду (а.с. 110). Позивач та його представник, діючий на підставі ордеру від 25 травня 2023 року в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, раніше надали заперечення на клопотання про зменшення витрат на правову допомогу (а.с. 29, 32, 118-119, 121-125). Представник ТОВ «АІ ФІНАНС ГРУП», діючій за довіреністю від 22 травня 2023 року в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, раніше надав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу (а.с. 97, 99-104, 105, 113). Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 96, 98, 114, 115, 116). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України,Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому, при ухваленні рішення, суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що ТОВ «АІ ФІНАНС ГРУП» є юридичною особою та діє на підставі Статуту, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 43-44, 59-63). З матеріалів\~справи вбачається,\~що 13 липня 2019 року між [PERSON] та ТОВ «АІА Фінанс Груп» було укладено Кредитний договір № 2089698 від 11 лютого 2020 року за умовами якого позивач отримав кредит (а.с. 64-78). Встановлено, що 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №32463, яким запропоновано стягнути з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~місце народження\~-\~невідомо,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~адреса рострації:\~ [ADDRESS] ,\~місце проживання\~ [ADDRESS] ,\~фактичне місце\~роботи невідоме,\~яка є\~боржником за\~Кредитним договором\~2089698\~від 11\~лютого 2020\~року,\~укладеним з\~ТОВ «АІ\~ФІНАНС ГРУП»,\~ЄДРПОУ:\~41184403,\~місцезнаходження:\~01001,\~м.\~Київ,\~вул.\~Михайлівська,\~буд.\~15/1,\~літ.\~Б,\~реквізити:\~IBAN\~ [NUMBER] \~в АТ\~«БАНК СІЧ»,\~МФО 380816,\~заборгованість за\~Кредитним договором\~2089698\~від 11\~лютого 2020\~року.\~Строк платежу\~за кредитним\~договором 2089698\~від 11\~лютого 2020\~року настав.\~Боржником допущено\~прострочення платежів.\~Стягнення заборгованості\~проводиться за\~період з\~12\~березня 2020\~року по\~03\~березня 2021\~року.\~Сума заборгованості\~складає 19925,00\~грн.,\~в тому\~числі:\~3000,00\~грн.\~-\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту;\~16925,00\~грн.\~-\~прострочена заборгованість\~пo\~несплаченим відсоткам\~за користування\~кредитом;\~19925,00\~грн. - за вчинення виконавчого напису нотаріусом, загальна сума, що підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 19925,00 грн. (а.с. 79). У виконавчому\~написі зазначено, що дата набрання виконавчим написом законної сили (дата внесення відомостей у реєстр нотаріальних дій) 18 березня 2021 року і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення. Судом встановлено, що 11 травня 2021 року вищевказаний виконавчий напис був пред`явлений до виконання до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С.(а.с. 58). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. від 11 травня 2021 року на підставі виконавчого напису №32463 від 18 березня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., було відкрито виконавче провадження ВП №65383127 (а.с. 17 звор. 18). Зі змісту\~позовної заяви\~вбачається,\~що підставами\~для визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~позивачка зазначила, що при вчиненні виконавчого напису №32463 від 18 березня 2021 року, приватний нотаріус всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» не отримала від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення; документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон України «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»,\~у редакції\~на час\~виникнення правовідносин,\~передбачено умови\~вчинення виконавчих\~написів,\~згідно із\~якими нотаріус\~вчиняє виконавчі\~написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що з\~дня виникненняправа вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у редакції на час виникнення правовідносин, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Дослідивши матеріали\~справи,\~оскаржуваний виконавчий\~напис приватного\~нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. за №32463 від 18 березня 2021року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АІ\~ФІНАНС ГРУП»\~заборгованість за\~Кредитним договором\~№ 2089698\~від 11\~лютого 2020\~року за\~період з\~12\~березня 2020\~року по\~03\~березня 2021\~року в\~розмірі 19925,00\~грн.,\~в тому\~числі:\~3000,00\~грн.\~-\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту;\~16925,00\~грн.\~-\~прострочена заборгованість\~пo\~несплаченим відсоткам\~за користування\~кредитом;\~19925,00\~грн. - за вчинення виконавчого напису нотаріусом, загальна сума, що підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 19925,00 грн. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. \~ \~ \~ \~ Згідно висновків, зроблених Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 у справі № 754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 у справі № 910/5226/17 зазначено, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» Як зазначено у ст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8\~зазначеної вище\~постановипередбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У виконавчому\~напису приватного\~нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. за №32463 від 18 березня про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АІ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за Кредитним договором № 2089698 від 11 лютого 2020 року за період з 12 березня 2020 року по 03 березня 2021 року в розмірі 19925,00 грн., не зазначено на підставі яких документів була підтверджена наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. За таких обставин, суд вважає, що приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. не мала право вчиняти виконавчий напис за заявою ТОВ «АІ ФІНАНС ГРУП» . Стаття 4\~ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі. Відповідач своїм правом бути присутнім у судових засіданнях розпорядився на свій розсуд. Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача на його користь понесених нею витрат на правничу допомогу, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Встановлено, що 25 квітня 2023 року між позивачкою та Адвокатським бюро «ЛЯХ І» було укладено договір №56/2023 про надання правничої допомоги (а.с. 29). Відповідно до попереднього (орієнтованого) розрахунку вартості витрат на правничу допомогу за договором №56/2023 від 25 квітня 2023 року вартість робіт під час підготовки , складання і подання позову складає 14000,00 грн. (а.с. 30). При визначені розміру витрат на правничу допомогу, суд враховує клопотання представника відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та важає, що вартість даних послуг є не співмірною зі складністю справи та об`ємом наданих адвокатом послуг, тому суд вважає за доцільне зменшити належні до відшкодування витрати з 14000,00 грн. до 2000,00 грн.(а.с. 99-103). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір по справі складає 1288,32 грн., який повністю сплачений позивачкою при зверненні до суду. Оскільки позов задоволений, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved