Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , посилаючись на наступні обставини. Шлюб між ним та відповідачкою по справі було зареєстровано 21 грудня 2017 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З березня 2022 року шлюбні відносини були припинені з причини діаметрально протилежних поглядів на життя: фактично утворивши сім?ю, не змогли її зберегти та втратили почуття кохання і поваги один до одного. На даний час кожен живе своїм життям та поновлювати спільне проживання не бажають. Спір щодо поділу майна подружжя відсутній. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2023 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.14-15). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~ Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення, своїм правом на подання відзиву не скористалася, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надала. Крім цього, відповідачку про розгляд справи було повідомлено на офіційному сайті «Судова влада» (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно зі ст.105, 110 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливим. Відповідно до ч.2 та ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 21 грудня 2017 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5). З березня 2022 року шлюбні відносини були припинені з причини діаметрально протилежних поглядів на життя: фактично утворивши сім?ю, сторони по справі не змогли її зберегти та втратили почуття кохання і поваги один до одного. На даний час кожен із сторін живе своїм життям та поновлювати спільне проживання не бажає. Спір щодо поділу майна подружжя відсутній. Оскільки сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Що стосується судових витрат по розгляду даної справи, то суддя вважає за необхідне зазначити наступне. Частиною четвертою\~статті 177 ЦПК України\~передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивачем до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору. Водночас, в позовній заяві позивач, як на підставі звільнення від сплати судового збору, з не зрозумілих суду підстав, послався на ст.5 ЦПК України, та окрім цього, [PERSON] до позовної заяви додав копію посвідчення від 19 червня 2019 року, серія [NUMBER] , згідно з яким він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни\~учасників бойових дій та зазначив, що звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій. Проте, згідно із положеннями пункту 13 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»,\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України\~у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені\~Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Частиною другою\~статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»\~встановлено, що ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у\~статті 12 цього Закону. Вирішуючи питання про сплату судового збору особою, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~суд має враховувати предмет та підстави позову, перевірити чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей\~12,\~22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зазначена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року в справі №9901/311/19, від 12 лютого 2020 року в справі №545/1149/17. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~предметом спору\~у цій\~справі є\~розірвання шлюбу,\~тобто зазначений\~спір не\~пов`язаний\~із захистом\~прав позивача\~як учасника\~бойових дій,\~не стосується\~його соціального\~і правового\~статусу,\~а також\~такий спір\~не пов`язаний із виконанням віи?ськового обов`язку або під час виконання ним службових обов`язків, який врегульований спеціальним законом. Тому, враховуючи предмет спору, суддя вважає, що правові підстави, передбачені пунктом 13 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»,\~для звільнення позивача від сплати судового збору за подання вказаного позову відсутні. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути із позивача на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: approved