Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

У жовтні 2023 року адвокат Калінін С.К. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 09 жовтня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №72034, яким стягнув з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 15 808 гривень 70 коп. 20 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER]. Позивач вказав, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. при вчиненні виконавчого напису були порушені вимоги закону. Крім цього, зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними. У зв`язку з цим, Калінін С.К. просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №72034. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Підтримали пред`явлений позов та просили суд його задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженої відповідальності «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоровий П.В., в судове засідання не з`явилися. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлено, що 09 жовтня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №72034, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженої відповідальності «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором №899346541 від 07.03.2019 року (а.с.33). 20 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Горовим П.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі примусового виконання виконавчого напису №72034, виданого 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. (а.с.28-29) Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про нотаріат». У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Встановлено, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. застосував п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п.1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п.2 Переліку). Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 було залишено без змін. Таким чином, на день вчинення спірного виконавчого напису, діяла редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, яка не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. Встановлено, що кредитний договір №899346541 від 07 березня 2019 року, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , який був поданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Тому під час вчинення спірного виконавчого напису недотримано умов його вчинення. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за №72034, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвокат та визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Встановлено, що [PERSON] понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень. Вказана обставина підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги від 21 серпня 2023 року, укладеним між позивачем та адвокатським бюро «Калінін і Партнери» №б/н/23 від 21.08.2023 (а.с.44-47), додатком №1 до Договору про надання професійної (правничої) допомоги №б/н/23 від 21.08.2023 (а.с.48), актом виконаних робіт від 20.09.2023 року (а.с.52), платіжною інструкцією №@2PL861176 від 22.08.2023, з якого слідує, що вартість сплачених послуг становить 5000 грн. (а.с.51). Тому з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду [PERSON] не сплачувала судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок, оскільки на підставі ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Разом з цим, пред`явлений нею позов задоволений. Тому з ТОВ «ФК«Онлайн Фінанс» на користь держави підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у розмірі 1073 гривень 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved