Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.09.2022 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до СФГ "Дельта" з наступними вимогами: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6321784500:02:000:0295, загальною площею 3,6003 га, укладений 01.01.2007, між [PERSON] та СФГ "Дельта" та додаткової угоди від 07.08.2017 до цього договору оренди земельної ділянки, які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.08.2017, номер запису: 22178511; скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6321784500:02:000:0295, загальною площею 3,6003 га, укладений 01.01.2007, між [PERSON] та СФГ "Дельта" та додаткової угоди від 07.08.2017 до цього договору оренди земельної ділянки, які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.08.2017, номер запису: 22178511, а 19.07.2023 з урахуванням зміни предмету позову [PERSON] просив визнати договір оренди земельної ділянки від 01.01.2007 та додаткової угоди від 07.08.2017 неукладеними; скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6321784500:02:000:0295, загальною площею 3,6003 га, укладений 01.01.2007, між [PERSON] та СФГ "Дельта" та додаткової угоди від 07.08.2017 до цього договору оренди земельної ділянки, повернути земельну ділянку. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог [PERSON] зазначив про те, що у грудні 2021 йому стало відомо про існування договору оренди належної йому земельної ділянки та додаткової угоди до договору, які він не укладав та не підписував. З приводу чого він направив письмове звернення до СФГ «Дельта». \~ \~ \~ \~З інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 26.08.2017 зареєстровано договір оренди серія та номер 061 від 01.01.2007 та додаткова угода від 07.08.2017, номер запису 22178511. Земельна ділянка передана в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, сінокосіння, випасання худоби. Продовжено строк дії договору оренди на 49 років з правом пролонгації. Оскільки [PERSON] не підписував договору оренди та додаткову угоду до договору, в тому числі і щодо продовження строку договору, звернувся до суду за захистом свого порушеного права, відповідно до вимог, сформульованих у заяві про зміну предмету позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 03.10.2022 вказаний позов було залишено без руху через невідповідність позовної заяви вимогам статей 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України, надано строку для усунення недоліків. У вказаний строк позивачем усунуто недоліки відповідно до ухвали суду від 03.10.2022. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.10.2022 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.10.2022. 26.10.2022 підготовче засідання відкладено з причин нез`явлення відповідача та призначено нове засідання на 09.11.2022. 09.11.2022, 29.11.2022 підготовче засідання не проводилось у зв`язку з відсутністю електропостачання у Зміївському районному суді Харківської області. 25.11.2022 в канцелярії суду зареєстровано відзив представника відповідача [PERSON] за змістом якого, після укладення договору оренди між сторонами з 01.01.2007 відповідач в порядку визначеному законодавством України здійснює використання земельної ділянки з кадастровим номером 6321784500:02:000:0295 у своїй господарській діяльності. Щодо обставин спірних правовідносин, твердження позивача про те, що він не мав волевиявлення на укладення договору та додаткової угоди спростовується тим, що з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі та станом на теперішній час [PERSON] отримував орендну плату, що підтверджується видатковими касовими ордерами. Тобто, позивач власними, систематичним діями підтверджував наявність між сторонами орендних відносин, в тому числі щодо розміру орендної плати, передбаченої саме додатковою угодою до договору оренди землі, що свідчить про те, що поведінка [PERSON] є недобросовісною. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У відповіді на відзив від 01.12.2022 представник позивача зауважила, що у відзиві не наведено аргументів які б спростовували обставини, викладені у позовній заяві та доводи про необґрунтованість позовних вимог. 21.12.2022 підготовче засідання відкладено в зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. Ухвалою суду від 16.01.2023 відкладено підготовче засідання та зобов`язано представника відповідача надати витребувані в судовому засіданні 21.12.2022 докази. Ухвалою Зміївського\~районного суду\~Харківської області\~від 17.02.2023\~по справі\~було призначено\~судову почеркознавчу\~експертизу,\~а провадження\~ зупинено. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.03.2023 відновлено провадження по справі для вирішення клопотання експертів про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.04.2023 задоволено клопотання експертів, а провадження по справі зупинено. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.05.2023 відновлено провадження по справі у зв`язку з надходженням висновку експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, призначено підготовче засідання на 15.06.2023. 15.06.2023 підготовче засідання відкладено за клопотанням представника позивача до 19.07.2023. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.07.2023 прийнято до провадження заяву про зміну предмета позову та відкладено підготовче засідання до 10.08.2023. 10.08.2023\~ухвалою суду\~закрито підготовче\~провадження та\~призначено справу\~до судового\~розгляду по\~суті на 26 вересня 2023 року. 26.09.2023 судовий розгляд відкладено за заявою представника позивача до 18.10.2023. У судовому засіданні 18.10.2023 представника позивача Сергієнко С.М. на задоволенні позову наполягала з підстав, викладених у ньому. Зауважила, що [PERSON] не підписував спірних договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до договору, що вказує на обґрунтованість позову про визнання таких договорів неукладеними. Доводи відповідача з посиланням на отримання [PERSON] орендної плати не є слушними, оскільки відомості списків осіб, які отримали орендну плату за землю не є належним доказом отримання відповідних коштів. Предстаник відповідача [PERSON] просив ухвалити законне та справедливе рішення по справі враховуючи, що [PERSON] був обізнаний про укладення договору, а у зв`язку із вадами зору, угоди були підписані його дочкою, про що позивачу достеменно відомо. Більш того, позивач отримував орендну плату за використання земельної ділянки, а тому звернення до суду з відповідним позовом вказує на недобросовісність позивача. Дослідивши доводи, викладені учасниками справи у заявах по суті справи та з процесуальних питань, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Предметом спору є визнання договору оренди та додаткової угоди неукладеними, скасування державної реєстрації договору та повернення земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Так, 01.01.2007 між [PERSON] та СФГ «Дельта» укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6321784500:02:000:0295, загальною площею 3,6003 га., що розташована на території Скипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області та належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №753293 від 27.06.2007, який зареєстровано в управлінні Держкомзему Зміївського району Харківської області 04.08.2010, за номером 041069100028. (т.1, а.с. 85-90) \~ \~ \~ \~Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомо майна 26.08.2017 зареєстровано договір оренди серія та номер 061 від 01.01.2007 та додаткова угода від 07.08.2017, номер запису 22178511. Земельна ділянка передана в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, сінокосіння, випасання худоби. Продовжено строк дії договору оренди на 49 років з правом пролонгації. (т.1. а. с. 79-81) За висновками експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №6555/6556/23-32 від 18.05.2023, підписи від імені [PERSON] у графі «орендодавець», розділу «реквізити сторін» договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007 з кадастровим номером 6321784500:02:000:0295, загаьною площею 3,60 га., укладеного між [PERSON] та СФГ «Дельта» та додаткової угоди від 07.08.2017 до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007, виконані не [PERSON] , а іншою особою (т.2, а.с.4-8) За змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою\~статті 203 ЦК України\~передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої\~статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій\~статті 215 ЦК України, так і у\~статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України\~встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою\~статті 627 ЦК України\~і відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша\~статті 638 ЦК України). За частиною першою\~статті 14 Закону України "Про оренду землі"\~(тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за\~статтею 18 цього Закону\~договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. За частиною першою\~статті 15 Закону України "Про оренду землі"\~істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей\~4-6,\~11,\~17,\~19\~цього\~Закону\~є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Велика Палата Верховного Суду у Постанові №145/2047/16-ц від 16.06.2020 вважала за необхідне відступити правового висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі N 6-48цс15, зазначаючи, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору у мотивувальній частині судового рішення. В ході судового розгляду встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 01.01.2007 з кадастровим номером 6321784500:02:000:0295, загальною площею 3,60 га., укладений між [PERSON] та СФГ «Дельта» та додаткова угода від 07.08.2017 до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007, не були підписані позивачем, тобто сторони в належній формі не досягли згоди з усіх істотних умов договору, договір укладений за відсутності волевиявлення позивача, що вказує на обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в частині визнання договору оренди та додаткової угоди неукладеними. Доводи представника відповідача та подані відомості (т.1. а.с. 102-220) щодо отримання [PERSON] від СФГ «Дельта» орендної плати у період з 2007 по 2022, а відповідно обізнаність про укладення договору та додаткової угоди від 07.08.2017, недобросовісну поведінку позивача, суд вважає неслушними, такими, що не спростовують докази зворотнього, зокрема в контексті висновків за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №6555/6556/23-32 від 18.05.2023. Так, відповідно до частини другої\~статті 205 ЦК України\~правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі. Між тим,\~статтею 18 Закону України "Про оренду землі"\~договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Зазначена норма виключає можливість укладення спірного договору шляхом вчинення конклюдентних дій, бо такий договір не може бути зареєстрований. Статтею 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.08.2017 за № 305626877 зареєстроване за СФГ "Дельта" право оренди на земельну ділянку площею 3,6603 га, кадастровий номер 6321784500:02:000:0295 та додаткова угода до договору від 07.08.2017. Номер запису про речове право 22178511. Реєстрація права оренди СФГ "Дельта" на земельну ділянку відбулася на підставі угоди, яка фактично не була підписана власником цієї земельної ділянки та орендодавцем - [PERSON] (правочин є неукладеним). Враховуючи викладене слід дійти висновку, що реєстрація за неукладеним між сторонами договором оренди, порушує права та законні інтереси позивача на користування та розпорядження своєю власністю (земельною ділянкою), що суперечить вимогам статті 317 ЦК України, а тому таке право підлягає відновленню шляхом скасування державної реєстрації права оренди. Відповідний висновок узгоджується зі змістом Постанови Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №387/356/17. Враховуючи вищенаведене та той факт, що позивач наполягає на поверненні йому земельної ділянки за неукладеним договором, вважаючи, що СФГ «Дельта» використовує земельну ділянку без установлених законом підстав, вимога [PERSON] про повернення земельної є ефективним способом захисту права, яке позивач, як власник, вважає порушеним. У пункті 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна із сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматись принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. \~ \~ \~ \~Суд вважає обсяг вмотивування судового рішення є достатнім для його прийняття. \~ \~ \~ \~Висновки суду, з урахуванням наведеного вище, зводяться до рішення про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. Згідно до статті 141 ЦПК України з Селянського фермерського господарства "Дельта" на користь [PERSON] належить стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 1\~984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 80 к. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved