Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Немирівської міської ради Вінницької області про визнання протиправними, скасування розпоряджень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому (з у рахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25.04.2023), просив: визнати протиправним та скасувати розпорядження Немирівської міської ради Вінницької області № 01-рк-о від 02.01.2023 «Про звільнення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] » яким звільнено із займаної посади головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] шляхом розірвання контракту від 26.12.2018 на підставі п.1 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків; визнати протиправним та скасувати розпорядження Немирівської міської ради Вінницької області №13-рк-о від 10.01.2023 «Про зупинення дії розпорядження №12-рк-о від 04.01.2022 «Про щоквартальне преміювання [PERSON] »; стягнути з Немирівської міської ради Вінницької області на його користь моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. Мотивуючи позов тим, що [PERSON] перебуваючи на лікарняному був повідомлений відділом кадрів КНП "Немирівська міська лікарня» про те, що до лікарні 23.01.2023 надійшов лист Немирівської міської ради №0-34-167 від 23.01.2023 про направлення до виконання розпоряджень №01-рк-о від 02.01.2023 «Про звільнення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» та №25-рк-о від 23.01.2023 «Про внесення змін до розпорядження №01-рк-о від 02 січня 2023 року «Про звільнення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] » звільнено із займаної посади головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня». Розпорядженням Немирівської міської ради Вінницької області №01-рк-о від 02.01.2023 «Про звільнення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] » звільнено із займаної посади головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] шляхом розірвання контракту від 26.12.2018 на підставі п.1.ч.1.ст.41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків 09 січня 2023 року. Розпорядженням Немирівської міської ради Вінницької області №25-рк-о від 23.01.2023 «Про внесення змін до розпорядження №01-рк-о від 02 січня 2023 року «Про звільнення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] » звільнено із займаної посади головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] шляхом розірвання контракту від 26.12.2018 на підставі п.1.ч.1.ст.41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків 30 січня 2023 року. [PERSON] вважає розпорядження Немирівської міської ради Вінницької області №01-рк-о від 02.01.2023 та №25-рк-о від 23.01.2023 незаконними та такими, які прийнято з порушенням норм матеріального права, відтак вони підлягають скасуванню. Так, Рішенням 24 сесії 6 скликання Немирівської районної ради Вінницької області «Про призначення головного лікарня комунального некомерційного закладу районної ради «Немирівська центральна лікарня» від 12.12.2014 - призначено [PERSON] головним лікарем комунального закладу «Немирівська центральна районна лікарня» Немирівської районної ради Вінницької області. 26.12.2018 між Немирівською районною радою та [PERSON] було укладено контракт з головним лікарем комунального некомерційного підприємства «Немирівська центральна районна лікарня» Немирівської районної ради Вінницької області Ткачуком П.В.. 23 липня 2020 року між Немирівською міською радою та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до контракту від 26.12.2018 року з головним лікарем, відповідно до якої змінено сторону Немирівську районну раду на Немирівську міську раду, а посилання на посаду «головний лікар КНП «Немирівська центральної районної лікарні» Немирівської районної ради на головний лікар КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради. Починаючи з 17.10.2022 по 27.01.2023 [PERSON] перебував на лікарняному. Однак, 02.01.2023 відповідачем приймається розпорядження №01-рк-о «Пре звільнення з посади головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] » відповідно до якого: «Відповідно до п. 10 ч.4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» п. 1 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України, ст. 5 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», п.20 Контракту від 26.12.2018, п. 7.2. Статуту КНП «Немирівська міська лікарня, п.10 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб які для цілей ЗУ «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою КМУ від 13.06.2000 № 950, враховуючи акт службового розслідування від 14.10.2022» - звільнити із займаної посади головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] шляхом розірвання контракту від 26.12.2018 на підставі п. 1 ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків 09.01.2023. 23.01.2023 відповідачем прийнято розпорядження №25-рк-о «Про внесення змін до розпорядження № 01-рк-о від 02 січня 2023 року «Про звільнення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] », відповідно до якого, враховуючи тимчасову непрацездатність головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради [PERSON] викласти п.1 розпорядження № 01-рк-о від 02.01.2023 «Про звільнення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради [PERSON] у наступній редакції»: - звільнити із займаної посади головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] шляхом розірвання контракту від 26.12.2018 року на підставі п.1.ч.1.ст.41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків 30 січня 2023 року. Серед посилань на нормативні акти як підставу прийняття розпоряджень вказується акт службового розслідування від 14.10.2021, який не вручався для ознайомлення [PERSON] також не надходив безпосередньо до КНП «Немирівська міська лікарня», відтак позивачу невідомі та незрозумілі обставини які відповідач визначив, як одноразове грубе порушення трудових обов`язків.. Окрім того у відповідності до п. 14 контракту від 26.12.2018 вбачається, що керівникові з дозволу управління можуть виплачуватись - винагорода за підсумками роботи за рік відповідно до діючого на підприємстві положення. Так 04.01.2022 відповідач приймає розпорядження за №12-рк-о «Про щоквартальне преміювання [PERSON] » відповідно до якого за підсумками роботи щоквартально преміювати [PERSON] - головного лікарня КНП «Немирівська міська лікарня» у розмірі трьох місячних посадових окладів керівника підприємства. Однак 10.01.2023 відповідач приймає ще одне розпорядження за №13-рк-о «Про зупинення дії розпорядження №12-рк-о від 04.01.2022 «Про щоквартальне преміювання [PERSON] », відповідно до якого відповідач вирішив зупинити дію розпорядження №12-рк- 0 від 04.01.2022 «Про щоквартальне преміювання [PERSON] » та припинити щоквартальне преміювання головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради з 01.01.2023. Вказане розпорядження обґрунтоване актом службового розслідування від 14.10.2022 та погіршення якості роботи. Однак [PERSON] акт службового розслідування від 14.10.2022 не надавався, та відповідно його положення невідомі. Враховуючи те, що КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин. Розмір заподіяної позивачу моральної шкоди має хоча компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачу у зв`язку з порушенням його трудових прав, втрати нормальних життєвих зв`язків, здійснення ним додаткових зусиль для організації свого життя, вчинення додаткових дій з метою доведення незаконності дій відповідача та поновлення його на попередній займаній посаді, що фактично призвело до зміни способу життя, відтак позивач, вважає за доцільне визначити розмір моральної шкоди в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. Так, відповідач скористався своїм правом на подання відзиву, та 28.02.2023 до суду надійшов відзив, відповідно до якого, Немирівська міська рада заперечує щодо позовної заяви в повному обсязі з огляду на наступне. За результатами проведення службового розслідування складено акт від 14.10.2022 на підставі якого 02.01.2023 Немирівською міською радою видано розпорядження № 01-рк-о від 02.01.2023 «Про звільнення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] » шляхом розірвання контракту від 26.12.2018 на підставі п.1 ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків 09 січня 2023 року. Доказів про перебування на лікарняному [PERSON] жодного разу не надавав. 20.12.2022 Немирівській міській раді стало відомо, що [PERSON] 20.12.2022 має намір закрити лікарняний та 21.12.2022 приступає до виконання своїх службових обов`язків. Тому Немирівською міською радою було прийнято рішення про виклик його у приміщення ради для ознайомлення із актом службового розслідування. Листом від 20.12.2022 № 03-34-2640 головний лікар КНП «Немирівська міська лікарня» Гкачук П.В. запрошувався для ознайомлення з Актом службового розслідування від 14.10.2022 на 21.12.2022 на 08:00 годину. У визначений час [PERSON] для ознайомлення з актом не з`явився, не надав жодних доказів поважності причин неявки, натомість листом в.о. головного лікаря Ю.Оцупка повідомлено про те, що головний лікар Ткачук П.В. знаходиться на лікарняному, при цьому також жодних доказів лікарняного не надано. [PERSON] неодноразово запрошувався для ознайомлення з Актом та повідомлявся про це, тому його доводи викладені в позовній заяві «про невідомі причини невручення Акту та незрозумілі обставини грубого порушення трудових відносин» просять суд не брати до уваги. [PERSON] знаючи про існування акту службового розслідування і про наслідки, які він може мати, свідомо ухилявся від ознайомлення із ним, шляхом перебування на хаотичних лікарняних. Не варто брати до уваги і доводи позивача про те, що в оскаржуваних розпорядженнях відсутнє обґрунтування в чому полягає одноразове грубе порушення та не зазначено значні негативні наслідки, оскільки відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затверджених наказом Міністерства юстиції № 1000/5 від 18.06.2015, структура тексту розпорядчого документа, як правило, складається з двох частин - констатуючої (преамбули) і розпорядчої, У констатуючій частині зазначаються підстава, обґрунтування або мета видання розпорядчого документа. Констатуюча частина навіть може бути опущена, якщо розпорядча частина не потребує обґрунтування, наприклад у розпорядчих документах з кадрових питань (особового складу). Тобто, в розпорядженні може не зазначатись у чому саме полягає грубе порушенні та не розписуються які саме настали негативні наслідки. Все це зазначено в Акті службового розслідування. Головний лікар КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області Ткачук П.В. не дотримався вимоги законодавства під час передачі приміщень в оренду. [PERSON] допустив одноразове грубе порушення трудових обов`язків, яке виразилося у невжитті ним заходів щодо укладення договорів оренди та на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, передбачених службовими обов`язками згідно Контракту від 26.12.2018 та Статуту КНП «Немирівська міська лікарня». Розпорядженням Немирівської міської ради Вінницької області № 13-рк-о від 10.01.2023 «Про зупинення дії розпорядження № 12-рк-о від 04.01.2022 «Про щоквартальне преміювання [PERSON] » припинено щоквартальне преміювання головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня». Вказане розпорядження обґрунтоване тим що, [PERSON] з 17 жовтня 2022 року по дату подання позовної заяви до суду перебуває на лікарняному та фактично не здійснює свої посадові обов`язки. Згідно частини 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці» премія - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Тому Немирівська міська рада зупинила дію вказаного розпорядження, оскільки відсутні підстави для преміювання оскільки [PERSON] , який фактично не виконує свої посадові обов`язки. Розпорядженням Немирівської міської ради Вінницької області № 45-рк-о від 07 лютого 2023 року визнано таким, що втратило чинність розпорядження міського голови від 23.01.2023 № 25-рк-0 «Про внесення змін до розпорядження № 01-рк-о від 02.01.2023 «Про звільнення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] ». Отже, станом на дату подання заяви [PERSON] не звільнений з посади головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 27.02.2023 керівником юридичної особи КНП «Немирівська міська лікарня» є [PERSON] .? Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається ст. 25 ЦПК України, зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом. Вважаємо, що у даному випадку підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні, оскільки не вбачається порушення майнових чи особистих немайнових прав [PERSON] . Звертаючись до суду, [PERSON] вказує в позовних вимогах власне суб`єктивне уявлення про порушене право та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Ухвалою від 03.02.2023 позовну заяву залишено без руху та надано, позивачу, строк на усунення недоліків. Ухвалою від 10.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Суд заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Суд не приймає до уваги докази надані відповідачем одночасно з клопотанням про закриття провадження у справі, а саме: розпорядження міського голови Немирівської міської ради Вінницької області № 272-рк-0 від 14.09.2023 «Про скасування розпорядження міського голови» та розпорядження міського голови Немирівської міської ради Вінницької області № 273-рк-0 від 14.09.2023 «Про поновлення дії розпорядження № 12-рк-о від 04.01.2022 «Про щоквартальне преміювання [PERSON] », так вказані докази суд не приймає до розгляду, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 с. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Так, вказані докази подані поза межами строку встановленого для подання доказів відповідачем, та відповідач не вказав жодного обґрунтування неможливості їх подання у визначений законом строк. Так, судом встановлено, що [PERSON] , з 12.12.2014 перебуває на посаді головного лікар КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради, що підтверджується: Рішенням 24 сесії 6 скликання Немирівської районної ради Вінницької області «Про призначення головного лікарня комунального некомерційного закладу районної ради «Немирівська центральна лікарня» від 12.12.2014 (а.с. 9); контрактом укладеним 26.12.2018 між Немирівською районною радою та [PERSON] (а.с. 12-14), Рішенням 56 сесії 1 скликання Немирівської міської ради Вінницької області №1465 від 07.07.2020 року «Про зміну засновника, назви та затвердження статуту комунального некомерційного підприємства «Немирівська міська лікарня» (а.с. 15-16) та Додатковою угодою №1 від 23 липня 2020 року до контракту від 26.12.2018 з головним лікарем комунального некомерційного підприємства «Немирівська центральна районна лікарня» Немирівської районної ради Вінницької області [PERSON] (а.с. 17). Судом встановлено, що відповідно до копії Розпорядження Немирівської міської ради Вінницької області №01-рк-о від 02.01.2023 «Про звільнення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] звільнено із займаної посади головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня», шляхом розірвання контракту від 26.12.2018 на підставі п.1.ч.1.ст.41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків 09 січня 2023 року (а.с. 7) Розпорядженням Немирівської міської ради Вінницької області №25-рк-о від 23.01.2023 «Про внесення змін до розпорядження №01-рк-о від 02 січня 2023 року «Про звільнення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] » звільнено із займаної посади головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] шляхом розірвання контракту від 26.12.2018 на підставі п.1.ч.1.ст.41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків 30 січня 2023 року. Судом встановлено, що відповідно до роздруківкою з медичної інформаційної системи «МедЕйр» поліклінічної карти [PERSON] , починаючи з 17.10.2022 року по 21.10.2022, з 22.10.2022 по 26.10.2022, з 27.10.2022 по 27.10.2022, з 28.10.2022 по 04.11.2022, з 05.11.2022 по 14.11.2022, з 15.11.2022 по 25.11.2022, з 26.11.2022 по 05.12.2022, з 06.12.2022 по 06.12.2022, з 07.12.2022 по 14.12.2022, з 15.12.2022 по 18.12.2022, з 19.12.2022 ПОІ9.12.2022, з 20.12.2022 по 29.12.2022, з 30.12.2022 по 09.01.2023. з 10.01.2023 по 19.01.2023, з 20.01.2023 по 27.01.2023 року [PERSON] перебував на лікарняному (а.с. 19-33). Як вбачається із роздруківок з медичної інформаційної системи «МедЕйр» поліклінічної карти, [PERSON] був тимчасово непрацездатною з 17.10.2022 по 27.01.2023. Відповідно до ч.3 ст. 40 КЗпП, не допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за\~пунктом 5\~цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Частиною 1 ст. 5 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» У період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки. Як встановлено судом, крайній день тимчасової непрацездатності [PERSON] є 27.01.2023. В той час, згідно розпорядження Немирівської міської ради Вінницької області № 01-рк-о від 02.01.2023 «Про звільнення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] », днем звільнення [PERSON] є 09.01.2023, що здійснено в період його тимчасової непрацездатності та суперечить вимогам закону. А отже, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування розпорядження Немирівської міської ради Вінницької області № 01-рк-о від 02.01.2023 «Про звільнення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] » яким звільнено із займаної посади головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» [PERSON] шляхом розірвання контракту від 26.12.2018 на підставі п.1 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків 09 січня 2023 року. Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування розпорядження Немирівської міської ради Вінницької області №13-рк-о від 10.01.2023 «Про зупинення дії розпорядження №12-рк-о від 04.01.2022 року «Про щоквартальне преміювання [PERSON] », суд приходить до наступного висновку. За змістом ст. 19 ЦПК України як цивільну юрисдикцію розуміють компетенцію загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом. Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин. Адміністративною справою у розумінні п.п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. За правилами п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Отже, на підставі вище викладеного, враховуючи предмет спору, суд приходить до висновку, що провадження у справі в частині вимоги про визнання протиправним та скасування розпорядження Немирівської міської ради Вінницької області №13-рк-о від 10.01.2023 «Про зупинення дії розпорядження №12-рк-о від 04.01.2022 «Про щоквартальне преміювання [PERSON] » - підлягає закриттю, так як воно підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється\~статтею 237-1 КЗпП України. Стаття 237-1 КЗпП України\~передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством. Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст. 237-1КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. Враховуючи, що\~КЗпП України\~не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди у разі порушення трудових прав працівників, а\~стаття 237-1 цього Кодексу\~передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір такого відшкодування суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у житті та з урахуванням інших обставин справи. Суд вважає, що позивачем доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, оскільки було порушено його законне право на працю, звільнення відбулося під в період його тимчасової непрацездатності, що призвело до вжиття додаткових зусиль позивача для налагодження свого життя, тобто порушення його законних прав призвели до моральних страждань. Враховуючи викладене, суд, вважає за доцільне стягнути з Немирівської міської ради на користь [PERSON] (моральну шкоду у розмірі 50\~000 (п`ятдесят тисяч) гривень. Згідно ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем були понесені судові витрати в розмірі 1073,60 грн., які складаються із судового збору за вимогу про стягнення мольної шкоди. У зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору при зверненні до суду з вимогою визнання протиправним та скасувати розпорядження про звільнення, на підставі\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 1073,60 грн. На підставі вище викладеного, ст. ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved