Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Адвокат Рубан С.Ю., який діє в інтересах заявника [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Одеса Одеської області, Україна, громадянина України, який помер [INFO] о 08 годині 35 хвилин в м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна. Заява мотивована тим, що [INFO] помер син заявниці [PERSON] у в м. Сімферополь АР Крим. Оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, реєстрація смерті є неможливою через видачу документів про смерть органами окупованої влади. Вказані обставини змусили матір померлого [PERSON] звернутись до суду. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2023 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд на 16.10.2023 року. Заявником подано заяву про розгляд справи у відсутність, вимоги заяви підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомляв, однак суду надана заява про розгляд справи в його відсутність, не заперечує проти задоволення вимог заявника. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Як вбачається із довідки, виданої Первомайською міською радою Миколаївської області від 28.04. 2023 року № 4805-5002734050 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заявник [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 08.12.1993 року. Згідно копії паспорта, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Одеса Одеської області, був громадянином України. Згідно медичного свідоцтва про смерть серії 35 № 223022012 виданого 10.08.2023 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] о 08 годині 35 хвилин, місце смерті російська федерація, Республіка Крим, Сімферопольський район. Згідно довідки про смерть № С-03315 виданого 11.08.2023 року [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Одеса Одеської області, Україна, помер [INFO] о 08 годині 35 хвилин, місце смерті російська федерація, Республіка Крим, Сімферопольський район. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 11.08.2023 року 99100007 відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департамента запису актів громадянського стану Міністерства юстиції республіки Крим, [PERSON] помер [INFO] о 08 годині 35 хвилин, місце смерті російська федерація, Республіка Крим, Сімферопольський район. Із наданого фотознімка видно кладовище та могила, на хресті надпис: [PERSON] , [INFO] - 09.08.2023. Вищевказане свідоцтво про смерть є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. За приписами ч. 1 ст. 317 ЦПК України Заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Оскільки заявник є мітр`ю особи, факт смерті якої просить встановити, суд дійшов висновку, що заява подана належною особою та може бути розглянута за суттю. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010 № 3307/5), документом що підтверджує факт смерті фізичної особи може бути рішення суду про встановлення такого факту. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Згідно п.п.1,2, 3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Оскільки реєстрація смерті особи в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] , дані обставини підтверджуються доказами зібраними у справі. Свідоцтво про смерть не має юридичної сили, оскільки видано органом на тимчасово окупованій території та його діяльність вважається незаконною, лікарський документ, встановленої форми, що підтверджує смерть особи відсутній, однак, суд приймає вказані документи як письмовий доказ у справі. Враховуючи, що заявник не може зареєструвати в органах реєстрації актів цивільного стану смерть свого сина, є підстави для встановлення факту смерті в судовому порядку. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. За приписами п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved