Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позовні вимоги. [PERSON] , 25.05.2023 року (вх. № 13153) звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити юридичний факт, а саме, що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , була матір`ю заявника. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначає, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Окрім цього, зазначає, що за життя [PERSON] розпорядилась своїм майном на випадок смерті, зокрема склала заповіт, що посвідчений 18.11.2008 року секретарем Переможненської сільської ради Городоцького району Львівської обл., та зареєстровано в реєстрі за № 193, згідно якого все майно заповіла синові - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме: житловий будинок в [ADDRESS] , що належав спадкодавцю на підставі Витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно № 232687632 від 16.11.2020 року. Між тим, заявник зазначає, що звертався до приватного нотаріуса Львівського районного округу Марців О. В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, то листом нотаріуса від 27.02.2023 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як і в заповіті і в свідоцтві про народження є розбіжності в прізвищі його матері із його прізвищем, що унеможливлює нотаріуса підтвердження родинних відносин заявника із спадкодавцем. Таким чином, враховуючи, що допущена помилка в актовому записі про народження заявника унеможливлює спадкування ним права власності на вищезазначений житловий будинок, тому в заявника є потреба встановити факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] у судовому порядку, тому просить суд заяву задовольнити у повному обсязі. Рух справи в суді. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Франківського районного суду міста Львова від 25.05.2023 року визначено головуючого суддю (а.с. 15). Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 05.06.2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України (а.с. 18-19). Супровідним листом Франківського районного суду міста Львова стверджується, що матеріали справи надійшли до Залізничного районного суду м. Львова 23.06.2023 року (вх. № 13178) (а.с. 21). Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями Залізничного районного суду м. Львова від 23.06.2023 року визначено головуючого суддю - Кирилюка А. І. (а.с. 23). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.06.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження. Призначено судове засідання у справі (а.с. 24). Позиція сторін по справі. Заявник будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Однак, 16.10.2023 року подав письмову заяву, у які вимоги заяви підтримав, просить суд розглядати справу за відсутності сторони заявника. 06.07.2023 року (вх. № 14130) від уповноваженого представника заінтересованої особи Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області на електронну адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшов відзив у якій останній підтримав подану заявником заяву, просив суд провести слухання справи за його відсутності. 02.10.2023 року (вх. № Еп- 4392/23) від уповноваженого представника заінтересованої особи Городоцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області на електронну адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшла заява у якій остання просить суть провести слухання справи за відсутності представника, вирішення питання щодо поданої заяви просить залишити на розгляд суду. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Так, згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені судом фактичні обставини справи. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданому 03.03.1952 року стверджується, що [INFO] народився « [PERSON] », батьками якого вказано: « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 3). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується, що « [PERSON] », [INFO] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 96 (а.с. 4). Згідно копії витягу зі Спадкового реєстру (заповіти, спадкові договори) від 27.02.2023 року № 71619059 заповіт за № 37748692 чинний заповідачем якого є [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копії довідки від 01.02.2023 року № 68 виданою виконавчим комітетом Комарнівської міської ради львівського району львівської області вбачається, що [PERSON] [INFO] постійно проживала та була зареєстрована в с. переможне по [ADDRESS] до дня смерті [INFO] , від імені якої складався та посвідчувався заповіт Переможненською сільською радою Городоцького району львівської області, за № 193 від 18.11.2008 року (а.с. 11). Згідно копії Заповіту від 18.11.2008 року посвідченим секретарем Переможненської сільської ради Городоцького району Львівської області Бубняк Л. О. стверджується, що [PERSON] [INFO] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, як: все майно що буде належати на день її смерті заповіла синові [PERSON] [INFO] (а.с. 12). Мотиви прийняття рішення та висновки суду. Так, згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. У постанові Великої Палати Верховного Суду № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) від 10.04.2019 року зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, аналіз наведених доказів у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , про що 15.07.2021 року складено відповідний актовий запис № 96 була матір`ю заявника - [PERSON] , [INFO] , а тому заяву слід задовольнити, оскільки встановлення даного факту породжує для [PERSON] правові наслідки. Судові витрати по справі. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved