Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

20.07.2023 до Дарницького районного суду міста Києва поштовими засобами зв`язку (дата відправлення відповідно до відмітки на конверті - 18.07.2023) надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі також позивач, Управління) до [PERSON] (далі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення безпідставно отриманих коштів, у якій представник позивача - [PERSON] просить стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно отриману пенсію у сумі 571 729,01 грн та витрати по сплаті судового збору. Позовна заява обґрунтована тим, що на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві перебуває [PERSON] та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». При приведенні у відповідність пенсійної справи виникла переплата за період з 17.08.2018 по 31.12.2021 у розмірі 571 729,01 грн. З метою досудового врегулювання питання щодо повернення безпідставно отриманих коштів Управлінням було направлено лист [PERSON] з пропозицією добровільного повернення коштів, однак зазначені кошти не повернуті. Ухвалою від 07.08.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді за адресою зареєстрованого місця проживання. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розпорядженням Управління від 06.01.2021 згідно постанови Верховного Суду від 17.08.2018 в справі № 754/13036/16-а, якою скасовано постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2017 по справі № 754/13036/16-а та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017, та також відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії пенсійна справа Управлінням була приведена у відповідність. Попередній перерахунок пенсії за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки Генеральної прокуратури України №18- 1300зп від 07.10.2016, з розрахунку 90% із середнього заробітку, без обмеження розміру пенсії анульовано /а.с.10-11,12-14,15,16-19,23-24/. Таким чином, у відповідача виникла переплата пенсії у сумі 571 729,01 грн /20-21,22/. З метою досудового врегулювання спору, Позивачем було направлено на адресу відповідача лист № 2600-0504-8/19491 від 03.02.2022 щодо добровільного повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 571 729,02 грн /а.с.25,26,27/. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути стягнуті відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання ним недостовірних даних. Законодавцем передбачені лише два виключення із цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум сталася внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; у разі недобросовісності зі сторони набувача. Правильність розрахунків, за якими проведено виплати, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум. За таких обставин оскільки матеріали справи не містять доказів, які б беззаперечно підтверджували факт недобросовісного набуття відповідачем коштів і наявності рахункової помилки з боку позивача, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed