Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

У серпні 2023 року позивач звернувся до Ленінського районного суду міста Запоріжжя з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердікт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив, що між ним, [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа\-Банк» було укладено Кредитний договір, правонаступником за вказаним кредитним договором є ТОВ «Флексіс» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 21.12.2020 року, правонаступником якого за вказаним кредитним договором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал, на підставі Договору про відступлення права вимоги. 22.09.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, було вчинено виконавчий напис № 8639, у зв`язку із боргом за кредитним договором укладеним [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» було укладено Кредитний договір, правонаступником за вказаним кредитним договором є ТОВ «Флексіс» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 21.12.2020 року, правонаступником якого за вказаним кредитним договором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал, на підставі Договору про відступлення права вимоги. Запропоновано задовольнити вимоги Кредитора у розмірі 38 742,34 (тридцять вісім тисяч сімсот сорок дві гривні тридцять чотири копійки, з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. 23.11.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Антоном Юрійовичем, на підставі виконавчого напису № 8639 від 22.09.2021 року, було відкрито виконавче провадження № 67616726. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувана. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис, у зв`язку із чим виникає необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Зазначив, що вчиняючи спірний виконавчий напис, нотаріусом було порушено вимоги ЗУ «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22.02.2012 року, №296/5, Постанову КМ України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, не перевірено безспірність заборгованості, а виконавчий напис вчинено, на договорі, який не є оригіналом та не є нотаріально посвідченим. З цих підстав просив суд визнати виконавчий напис № 8639 від 22.09.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з нього на користь відповідача кредитної заборгованості таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. У судове засідання позивач не з`явився, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Вердікт Капітал» за викликом до суду не з`явився та не повідомив суду поважності причин такої неявки, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином. Листа про розгляд справи у його відсутність чи пояснень до суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. за викликом до суду не з`явився та не повідомив суду поважності причин такої неявки, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином. Листа про розгляд справи у його відсутність чи пояснень до суду не надходило. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. за викликом до суду не з`явився та не повідомив суду поважності причин такої неявки, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином. Листа про розгляд справи у його відсутність чи пояснень до суду не надходило. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до наступного. Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. перебуває виконавче провадження №67616726 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міською нотаріального округу Сазонової О.М. №8639 від 22.09.2021 року на суму 38742,34 гривень. Підставою для відкриття ВП № 67616726 став виконавчий напис №8639 від 22.09.2021 року на суму 38742,34 гривень, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. за яким запропоновано стягнути з [PERSON] суму за Кредитним договором №630674963HPLS від 11.07.2017 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості провадиться за період з 21.12.2020 року по 20.07.2021 року включно в розмірі: 16597,39 грн. заборгованість по відсоткам; 21644,95 грн. інфляційні збитки, що становить загальну суму 38742,34 гривень. Згідно ст.18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст.88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. Глави 16, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в ЗУ «Про\~нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати заборгованість, яка має бути безспірною. Відповідно до вимог ст.88 ЗУ «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, що повністю узгоджується з правовими висновками, наведеними в постанові ВС від 10.10.2018 року в справі №61-10285св18. Враховуючи наведене та приписи ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправомірності вимог стягувача. В матеріалах справи відсутні докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, докази надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед юридичною компанією є безспірними. Згідно правової позиції, наведеної в постанові ВС від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88\~Закону «Про\~нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів, що повністю узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові ВС від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками ВП ВС, викладеними у постанові від 15.01.2020 року у справі № 305/2082/14-ц. Згідно підпункту 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Отже, норми, які дозволяли вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі станом на 19.05.2021 року були нечинні. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року, у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як зазначалось вище, оскаржений виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 19.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі N 826/20084/14. Як вбачається з матеріалів справи, договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, а тому суд вважає, що з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, наявні всі правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису та подання стягувачем неналежних документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція висловлена КЦС ВС у постанові від 15.04.2020 року в справі № 158/2157/17. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис, нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Outcome: approved