Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , посилаючись на те, що смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Надеждівської сільської Арцизького району Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 299321 від 10 січня 2006 року. [PERSON] випадок своєї смерті залишив заповіт на ім`я позивача [PERSON] , про який останньому стало відомо в кінці листопада 2021 року, однак оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі позивач не має можливості, бо пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Оскільки позивачу не було відомо про смерть [PERSON] ,\~відкриття спадщини\~та наявність\~заповіту,\~а тому\~він не\~міг вчасно\~подати до\~нотаріальної контори\~заяву про\~прийняття спадщини, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. До суду від представника відповідача надійшов відзив, відповідно до якого представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що незнання про смерть спадкодавця, як причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки сама по собі ця обставина без встановлення інших об`єктивних непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску. У судове засідання позивач та його представниця не з`явилися, але від представниці позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представниця відповідача у судове засідання також не з`явилася, але надіслала до суду заяву, в якій просив суд про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі і такий висновок суду ґрунтується на наступному. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов`язані із спадковим правом, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06 січня 2012 року (а.с. 10). За життя [PERSON] належало майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,17 га, розташованої на території Надеждівської сільської ради Арцизького району Одеської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 299321, виданого на підставі розпорядження Арцизької районної державної адміністрації Одеської області № 410 від 05 вересня 2005 року (а.с. 11-12). Відповідно до заповіту від 12 грудня 2011 року, посвідченого секретарем Надеждівської сільської ради Арцизького району Одеської області Павалукою С.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 145 (а.с. 8), [PERSON] заповів вищезазначену земельну ділянку [PERSON] , позивачу у справі (а.с. 8-9). Згідно довідки № 121 від 25 листопада 2021 року, виданої Надеждівською сільською радою Арцизького району Одеської області вбачається, що в листопаді 2021 року повідомлено [PERSON] , позивача\~у справі, про наявність заповіту [PERSON] на ім`я [PERSON] (а.с. 13). Як вбачається з заяви [PERSON] , останній звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до листа приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Міцул О.В. № 23/01-16 від 144 червня 2022 року [PERSON] , позивачу у справі, роз`яснено, що він пропустив строк подачі заяви на прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 15). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 70373662 (заповіти/спадкові договори), № 70373654 від 20 жовтня 2022 року (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), листа 381/01-16 від 20 жовтня 2022 року, виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області, щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] після його смерті спадкова справа не заводилась (а.с. 79, 80, 81). Згідно наказу № 145-к від 31 березня 2014 року [PERSON] прийнятий на посаду виконавчого директора ПрАТ «Столичний завод шампанських вин з 01 квітня 2006 року (а.с. 16), витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є акціонером товариства (а.с. 22-28). На підтвердження факту постійного проживання в м.Київ позивачем [PERSON] надано суду договір оренди квартири (житлового приміщення) від 07 лютого 2014 року та додаткову угоду до договору оренди (а.с. 17-20, 21). При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, з яким погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19). Відповідно до ст.. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі\~- Порядок № 296/5) при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, нотаріуси чи посадові особи органів місцевого самоврядування не повідомляли позивача [PERSON] про наявність заповіту на його ім`я. Відповідно до ст. 1216, ст. 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи обставини справи щодо наявності заповіту на користь позивача як спадкоємця за заповітом, необізнаність позивача про наявність заповіту, а також наведені позивачем обставини щодо його не проживання за місцем відкриття спадщини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд дійшов висновку, що причину пропуску позивачем встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, можна визнати поважною, оскільки на час смерті спадкодавця позивач проживав в м.Київ, про заповіт, який померлий [PERSON] залишив на користь позивача, він дізнався лише наприкінці листопада 2021 року, оскільки не доводиться родичем померлого, тому суд вважає що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений з поважної причини. Більш того, в судовому засіданні було встановлено, що позивач не відмовився від прийняття спадщини після смерті спадкодавця та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно у зв`язку з пропуском строку для подання зазначеної заяви. Спадщина після смерті [PERSON] до наявного часу ніким не прийнята. Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, з урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк три місяці для подачі ним заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки він пропустив вказаний строк з поважної причини. На підставі ст. ст. 1216, 1217, 1233, 1272 ЦК України,

Outcome: approved