Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивача: Комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину). Позов обґрунтовано тим, що вироком Дзержинського районного суду Дніпропетровської області від 23.09.2021 року у справі №210/4111/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Затверджено угоду про визнання винуватості від 22.07.2021 року. На підставі угоди про визнання винуватості призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з іспитовим строком у 1 рік. Допущені водієм [PERSON] порушення вимог ПДР України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР з 12.04.2021 року по 30.04.2021 року. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР з 12.04.2021 по 18.05.2021 року. Згідно наданих довідок КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР сума витрат на лікування потерпілого [PERSON] , здійснених за рахунок коштів місцевого бюджету склала 3050,46 гривень, на лікування потерпілого [PERSON] , здійснених за рахунок коштів місцевого бюджету склала 2363,76 гривень. Загалом за рахунок коштів місцевого бюджету витрати становлять 5414,22 гривень. Згідно наданих довідок КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР сума витрат на лікування потерпілого [PERSON] , здійснених за рахунок коштів державного бюджету склала 42701,94 гривень, на лікування потерпілого [PERSON] , здійснених за рахунок коштів державного бюджету склала 23166,90 гривень. Загалом за рахунок коштів державного бюджету витрати становлять 65868,84 гривень. Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Позивача - Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілих від злочину, в сумі 65 868,84 гривень, які зарахувати до Державного бюджету України (код класифікації доходів бюджету 2406300); стягнути з [PERSON] на користь Криворізької міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілих від злочину, в сумі 5414,22 гривень. Ухвалою суду від 26.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву. [PERSON] надав до суду відзив, згідно якого позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Зазначає, що прокуратура, позивачі, заінтересована особа, потерпілі не звертались з позовом про відшкодування шкоди як під час досудового розслідування в кримінальній справі так і в цивільному процесі. Ніяких матеріальних претензій про відшкодування шкоди, завданої на лікування потерпілих [PERSON] не пред`являлись. Вважає, що прокуратура діє не в інтересах держави, навіть всупереч закону. Прокуратуру спочатку цікавила думка позивачів і третьої особи Національної служби здоров`я України, Криворізької міської ради і третьої особи на стороні позивача «КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР з приводу відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Матеріальна та моральна шкода повністю відшкодована відповідачем. Також, зазначив, що ним сплачено кошти на лікування потерпілих 79702,24 гривні, що підтверджується чеками та розписками. У відповіді на відзив перший заступник керівника окружної прокуратури Кривдюк С. зазначив, що посилання відповідача на обставину, що він відшкодував шкоду потерпілим, а саме придбав набір імплантів для [PERSON] та сплатив моральну шкоду [PERSON] , не мають значення для вирішення даного спору, оскільки у вказаному спорі йдеться про відшкодування витрачених бюджетних коштів держави та територіальної громади. До розрахунку витрат на лікування потерпілих індивідуальні витрати не включалися, а включалися саме загальні суми витрат на утримання лікувального закладу згідно з Постановою КМУ №545 (оплата енергоносіїв, заробітна плата, витрати на харчування тощо), що відповідає приписам вказаної Постанови. Крім того, зазначив, що Криворізька центральна окружна прокуратура, встановивши факт наявності понесених витрат за бюджетні кошти на лікування потерпілих від кримінального правопорушення, а також факт невідшкодування вказаних витрат до бюджетів, в порядку передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» спрямувала листи на адресу НСЗУ, Криворізької міської ради, з вказівкою на порушення майнових інтересів держави у вигляді понесених витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення та їх невідшкодування державі та територіальній громаді. Разом з тим з листів НСЗУ та Криворізької міської ради вбачається, що заходи цивільно-правового характеру ними не вживались. Сам факт незвернення НСЗУ та Криворізькою міською радою до суду з позовом про відшкодування витрачених бюджетних коштів свідчить про те, що указані органи неналежно виконують свої повноваження. Представник Криворізької міської ради Ольховська А.М. надала до суду пояснення, згідно яких акцентує увагу, що сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, яка стягується судом з обвинуваченого в рахунок міського бюджету становить лише 30% від загальної суми. Решта суми 70% буде зарахована на відшкодування витрат в державний бюджет. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2021 року затверджено угоду про визнання винуватості від 22.07.2021 року у кримінальному провадженні №12021041230000237 від 12.04.2021 року між Прокурором Криворізької південної окружної прокуратури Бондар Віктором Юрійовичем, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12021041230000237 від 12.04.2021 року, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні [PERSON] , [INFO] , з іншого боку, в присутності захисника Тімофієвої Олександри Афанасіївни, за письмовою згодою потерпілих\~ [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.\~Призначено [PERSON] \~узгоджену міру\~покарання за\~частиною 2\~статті 286\~КК України\~у виді\~позбавлення волі\~на строк\~3\~роки з\~позбавленням права\~керування транспортними\~засобами на\~1\~рік.\~На підставі\~статті 75\~КК України\~звільнено [PERSON] \~від відбуття\~призначеного за\~цим вироком\~основного покарання\~у вигляді\~позбавлення волі\~строком на\~3\~роки з\~іспитовим терміном\~в 1\~рік.\~Відповідно до\~п.\~п.1,\~п.2\~ч.1,\~п.\~2\~ч.\~3\~ст.\~76\~КК України\~зобов`язати [PERSON] періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с. 8-11). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 3 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст.1191 ЦК України держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Частиною 1 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року (далі Порядок) сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п.4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. \~ \~ \~ \~Відповідно п. 8 договору №2412-1-421-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НСЗУ в особі т.в.о.голови Віденського А.Б. (замовник) та КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР в особі головного лікаря Світловського О.А. (надавач), надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується сплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів (а.с. 42). \~ \~ \~ \~Крім того, в п. 3.1 статуту КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР передбачено, що основною діяльністю підприємства є забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг в порядку та обсязі, встановлених чинним законодавством (а.с. 48, зворот). Так, згідно довідки-калькуляції відшкодування витрат за рахунок коштів місцевого бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР №4 від 25.07.2022 року [PERSON] знаходився з 12.04.2021 року по 30.04.2021 року у відділенні політравми та сума затрачених коштів на лікування склала 2363,76 гривень (а.с. 17); [PERSON] знаходився з 01.05.2021 року по 18.05.2021 року у відділенні політравми та сума затрачених коштів на лікування склала 686,70 гривень (а.с. 18). Згідно довідки-калькуляції відшкодування витрат за рахунок коштів НСЗУ на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР №4 від 25.07.2022 року [PERSON] знаходився з 12.04.2021 року по 30.04.2021 року у відділенні політравми та сума затрачених коштів на лікування склала 23166,90 гривень (а.с. 19); [PERSON] знаходився з 01.05.2021 року по 18.05.2021 року у відділенні політравми та сума затрачених коштів на лікування склала 19535,04 гривень (а.с. 20). Згідно довідки-калькуляції відшкодування витрат за рахунок коштів місцевого бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР №3 від 25.07.2022 року [PERSON] знаходився з 12.04.2021 року по 30.04.2021 року у нейрохірургічному відділенні та сума затрачених коштів на лікування склала 2363,76 гривень (а.с. 22). Згідно довідки-калькуляції відшкодування витрат за рахунок коштів НСЗУ на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР №3 від 25.07.2022 року [PERSON] знаходився з 12.04.2021 року по 30.04.2021 року у нейрохірургічному відділенні та сума затрачених коштів на лікування склала 23166,90 гривень (а.с. 23). Відтак, сума, затрачених коштів на лікування потерпілих [PERSON] та [PERSON] за рахунок коштів місцевого бюджету складає 5414,22 гривень, а за рахунок коштів державного бюджету складає 65868,84 гривень. Що стосується доводів відповідача про відсутність у прокурора підстав для пред`явлення даного позову, суд виходить з того, що статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Статтею 56 ЦПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Поряд з тим, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду України у справі № 912/2385/18, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні компетентний орган, який відсутній або всупереч вимогам закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема (але не виключно): повідомленням прокурора на адресу відповідного компетентного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від такого органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18 зробила правовий висновок про те, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу (п. 37 Постанови). Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (п. 38). Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (п.40 Постанови). На виконання вказаних вимог прокурор звертався із запитами на адресу позивачів про те, чи вживаються уповноваженими органами заходи щодо відповідача шляхом подання позовної заяви про стягнення коштів. Відповідно до повідомлення №1021 від 09.03.2023 року КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР та №1020 від 09.03.2023 року КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР заходи щодо відшкодування витрати на [PERSON] та [PERSON] , які постраждали від злочину, а саме тілесних ушкоджень, нанесених [PERSON] , вчинені не були. Діюча довіреність на особу, яка уповноважена представляти інтереси лікарні з питання відшкодування витрат на особу, яка постраждала від злочину, відсутня. Просять здійснити представництво в суді інтересів держави згідно з ч. 3, 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» (а.с. 25, 27). Листами №12/12/1546 від 10.03.2023 року та №12/12/1544 від 10.03.2023 року заступником міського голови виконавчого комітету Криворізької міської ради Бєліковим К. надано відповідь на запит прокурора щодо вжиття заходів претензійно-позовного характеру, направлених на стягнення з гр. [PERSON] витрат на лікування КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР потерпілих [PERSON] та [PERSON] , згідно якої відповідно до ст. 18-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування України» орган місцевого самоврядування може бути позивачем, звертатись до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення функцій місцевого самоврядування (а.с. 30, 33). Крім того, листом №7664/2-16-23 від 08.03.2023 року Національна служба здоров`я України повідомила Криворізьку центральну окружну прокуратуру, що норми Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою КабМіну України від 27.12.2017 року №1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Одночасно, НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілих від кримінальних правопорушень (а.с. 36-37). За таких обставин суд доходить до висновку, що прокурор звернувся до органу місцевого самоврядування Криворізької міської ради, НСЗУ та закладу охорони здоров`я, на що отримав відповіді про відсутність реагування на відшкодування шкоди та відсутність наміру подавати такий позов. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Незвернення позивача до суду свідчить про неналежний та неефективний спосіб захисту порушених інтересів держави уповноваженим органом та є правовою підставою для звернення прокуратури до суду з позовом. Таким чином, не пред`явлення позову про стягнення збитків, як ефективний спосіб захисту порушених прав, з приводу стягнення коштів, що свідчить про неналежне здійснення своїх повноважень протягом розумного строку, як про це зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18. Звернення Криворізької центральної окружної прокуратури до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання відшкодування витрат за лікування потерпілого від кримінального правопорушення, яке вчинив відповідач. Вказані обставини свідчать про порушення інтересів держави та наявність підстав для представництва вказаних інтересів органами прокуратури. Отже, доводи відповідача щодо відсутності повноважень у прокурора на пред`явлення даного позову є безпідставними. При цьому посилання відповідача на придбання ліків потерпілим не спростовує висновків суду про наявність підстав для відшкодування витрат, які понесені закладом охорони здоров`я, оскільки, як вказано вище, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Крім того, суд відмовляє в клопотанні керівника Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області Рижкова О.В. про залучення КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, оскільки, звертаючись до суду з позовом, керівником Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області самостійно визначено КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР третьою особою на стороні позивача, а отже вказана особа вже є стороною по справі. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved