Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Моторного ( транспортного ) страхового бюро України про відшкодування шкоди заподіяної смертю фізичної особи та просила суд стягнути з останнього на її користь 60 000,00 грн. відшкодування понесених витрат на поховання, посилаючись на те, що [INFO] в Миколаївській області, Миколаївському районі, поблизу с. Половинки, на автошляху М-14 « Одеса - Мелітополь - Новоазовськ » відбулась дорожньо-транспортна пригода, де невстановлений водій на невстановленому автомобілі допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП [PERSON] , [INFO] померла. 28.09.2020 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020150260000565 за кваліфікацією ч.2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування. Оскільки Позивач [PERSON] - мати по відношенню до загиблої, у зв`язку зі смертю її доньки [PERSON] то Позивачу спричинена шкода, яка проявилася у понесених витратах на поховання. В ході досудового слідства було проведено судово - медичну експертизу потерпілої [PERSON] , 1993року народження, та зроблено висновок № 2745 від 09.02.2021 року лікарем судово - медичним експертом КУ « Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи » про те, що характер і локалізація виявлених тілесних ушкоджень, а саме розташування їх у двох анатомічних площинах переважно по правій передньо - боковій поверхні голови, тіла і кінцівок, і по задній поверхні тулуба зліва, виражені ознаки струсу у вигляді розривів внутрішніх органів і внутрішніх крововиливів, наявність переломів ребер по декільком анатомічним лініям та крововиливу в додаткових ділянках, розрив аорти та легеневої лівої артерії, пошкодження переважно лівих відділів частин одягу, свідчить про те, що вони утворилися від впливу тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини кузова вантажного автомобіля і характерні для автомобільної травми, в разі зіткнення транспортного засобу і пішохода. При цьому в першу фазу автотравми, коли потерпіла знаходилась у вертикальному положенні тіла лівою задньою поверхнею тулуба обернута в бік наближаючогося транспортного засобу ( удар виступаючими частинами кузову причепа автомобіля ) утворилися ушкодження у вигляді перелому ребер, пошкодження внутрішніх органів, в третю фазу автотравми ( при падінні тіла в грунт ) утворилися садна на зовнішній поверхні правої поверхні тулуба та кінцівок. Виявлені при судово - медичному дослідженні трупа [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді множинних саден, переломів ребер з пошкодженням внутрішніх органів, що супроводжувалися внутрішньою і зовнішньою кровотечею. У своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Також, Позивачем зазначено, що в ході проведення розслідування страхового випадку Відповідачем не здобуто і відповідно не надано Позивачу жодних доказів, які б підтверджували той факт, що Позивачу спричинена шкода внаслідок непереборної сили або внаслідок умислу потерпілого. Також, підтвердженням того, що шкода заподіяна внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого є той факт, що кримінальне провадження розслідується за ч. 2 ст. 286 КК України, як дорожньо-транспортна пригода, і жодних підстав для перекваліфікації немає. Позивач вважає, що має всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену йому шкоду. Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам не застрахована, Позивач вирішив відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді регламентної виплати саме від Відповідача. І таке право вибору, як відновити своє порушене право, це виключне право Позивача, і ніхто не може йому вказувати, як його відновлювати, оскільки таке гарантоване законом. 27.11.2020 року Відповідач повідомив представника Позивача листом № 3.1-01-а/35567 від 27.11.2020 року про те, що заяву з доданими документами отримав та просив, зокрема, надати документ, складений відповідною повноваженою установою ( вирок суду, постанову про закриття кримінального провадження, обвинувальний акт тощо ), що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП. 15.01.2021 року та 19.04.2021 року представником Позивача надіслано на поштову адресу Відповідача заяву про доручення документів до справи № 72278, в якій останній просив долучити до матеріалів справи необхідні документи. Проте, Відповідач не змінив свого рішення та не здійснив регламентну виплату відшкодування заподіяної Позивачу шкоди. Тож, Позивач вважає такі дії неправомірними і звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права, оскільки водій транспортного засобу зник з місця події та на момент подачі позовної заяви органами досудового розслідування не встановлений, тому у зв`язку з настанням страхового випадку обов`язок відшкодувати шкоду у зв`язку із смертю потерпілого у межах встановленого ліміту відповідальності лежить на МТСБУ відповідно до п.п. « б» п.41.1 ст.41 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » . Позивач поніс витрати на поховання доньки у розмірі 60 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до ПКО б/н від 30.09.2020 року, накладною б/н від 30.09.2020 року та не перевищує 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Представник Моторного транспортного страхового бюро України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що на час подачі позовної заяви та на теперішній час триває досудове розслідування кримінального провадження за фактом вказаної події за ч.2 ст.286 КК України. Транспортний засіб та особу водія не встановлено. Інформація від слідчого органу щодо даного питання відсутня. За таких обставин, наразі є передчасним твердження, що шкоди завдано саме колісним транспортним засобом. Так позивачем не надано до суду доказів на підтвердження наявності винного діяння. Як і не надано доказів на підтвердження наявності причинно - наслідкового зв`язку між вчиненим діянням та завданою шкодою. У вчинені вказаної ДТП вина жодної особи не встановлена. Вказані у позові витрати, пов`язані з похованням та спорудженням надгробного пам`ятника, є вищими, ніж гранична вартість таких витрат, визначених у постанові правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України « Про витрати на поховання та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання » №45 від 03.10.2008року. Відповідно до вказаної постанови для Одеської області гранична вартість складає 7226грн. З огляду на викладене, згідно положень Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » у даному випадку на даний час в МТСБУ відсутні законні підстави на здійснення регламентної виплати з фонду захисту потерпілих на користь позивача. В судовому засіданні адвокат Ієговська А.О. яка діє в інтересах позивача [PERSON] приймала участь в режимі відео-конференції, підтримала заявлений позов у повному обсязі, навела обґрунтування аналогічне викладеному у позові. В судове засідання представник Відповідача не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, розглянувши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так судом встановлено, що згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2020року до останнього за № 12020150260000565 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ст.286 ч. 2 КК України, а саме про те, що [INFO] близько 23:00години на автодорозі М-14 Одеса -Мелітополь-Новоазовськ, на відстані близько 3км від с. Половинки Миколаївського району Миколаївської області виявлено труп [PERSON] , [INFO] . Зі слів заявника [PERSON] , [INFO] , вказану жінку збив автомобіль ( схожий на вантажний ), який поїхав у напрямку м. Миколаєва. В ході огляду місця події встановлено слідові інформацію, характерну ДТП. Згідно Висновку експерта № 2745 від 09.02.2021року лікарем судово-медичним експертом КУ « Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи » зроблено підсумок про те, що характер і локалізація виявлених тілесних ушкоджень трупа [PERSON] , 1993року народження, а саме розташування їх у двох анатомічних площинах переважно по правій передньо - боковій поверхні голови, тіла і кінцівок, і по задній поверхні тулуба зліва, виражені ознаки струсу у вигляді розривів внутрішніх органів і внутрішніх крововиливів, наявність переломів ребер по декільком анатомічним лініям та крововиливу в додаткових ділянках, розрив аорти та легеневої лівої артерії, пошкодження переважно лівих відділів частин одягу, свідчить про те, що вони утворилися від впливу тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини кузова вантажного автомобіля і характерні для автомобільної травми, в разі зіткнення транспортного засобу та пішохода. При цьому в першу фазу автотравми, коли потерпіла знаходилась у вертикальному положенні тіла лівою задньою поверхнею тулуба обернута в бік наближаючогося транспортного засобу ( удар виступаючими частинами кузову причепа автомобіля) утворилися ушкодження у вигляді перелому ребер, пошкодження внутрішніх органі, в третю фазу автотравми ( при падінні тіла в грунт ) утворилися садна на зовнішній поверхні правої поверхні тулуба та кінцівок. Виявлені при судово - медичному дослідженні трупа [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді множинних саден, переломів ребер з пошкодженням внутрішніх органів, що супроводжувалися внутрішньою і зовнішньою кровотечею. У своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Відповідно до слідчої довідки від 28.02.2023року виданої ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про рух досудового розслідування в кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 12020150260000565 від 28.09.2020року - на даний час триває досудове розслідування. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками померлої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб громадяни [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 29.09.2012року про, що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 89. Дружина взяла прізвище після укладення шлюбу [PERSON] . Згідно рішення Тарутинського районного суду від 31.05.2018року у цивільній справі № 514/645/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Після розірвання шлюбу за [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що в матеріалах справи наявна заява до МТСБУ про виплату страхового відшкодування від12.11.2020 року, а саме: витрат на поховання [PERSON] , [INFO] на загальну суму 60 000,00грн. (а. с. 29). Як доказ підтвердження понесення витрат на поховання [PERSON] , [INFO] позивачем було надано суду накладну б/н від30.09.2020 року та квитанцію до прибуткового касового ордера б/н від 30.09.2020 року на суму 60 000,00 грн (а.с. 27 ). Відповідно до листа МТСБУ № 3.1-01-а/35567 від 27.11.2020 року, адресованого [PERSON] ( який представляв інтереси Позивача - [PERSON] на підставі довіреності від 30.10.2020року), останньому було запропоновано надати копію паспорту або іншого документу, що містить інформацію про вік батька загиблої, а також прохання про надання завіреного належним чином документу, складеного відповідною повноважною установою (вирок суду, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи), що підтверджує відповідальність іншого учасника за вчинення дорожньо - транспортної пригоди (а. с. 30-31). Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто, за загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування ( регламентна виплата ) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування ( регламентної виплати ) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку ( дружині ), батькам ( усиновлювачам ) та дітям ( усиновленим ). Загальний розмір такого страхового відшкодування ( регламентної виплати ) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної зсмертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань ( регламентних виплат ) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Подібні за змістом правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 556/1514/16 ( провадження №61-26405св18 ) та від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20 ( провадження № 61-19906св21 ). Відповідно до п. 27. 4. ст. 27 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів », страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Також, у статті 1201 ЦК України, визначено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Відповідно до положення статті 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу " поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. У випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання ( в тому числі на ритуальні послуги і обряди ) тій особі, яка понесла цівитрати. Тлумачення вказаних норм свідчить, що в цивільному законодавстві містяться правила відшкодування витрат на поховання. 05 жовтня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 208/4598/21, провадження № 61-6997св22 (ЄДРСРУ № 106660022) досліджував питання щодо відшкодування шкоди завданої в ДТП, в порядку страхового відшкодування, у разі не закінчення розгляду кримінального провадження і прийшов до висновку, що: " Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » порядку. При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП ". Тож, що стосується матеріальної шкоди, пов`язаної із витратами на поховання, суд вважає що заявлені вимоги позивачем обґрунтовані та підтверджені достовірними доказами. Посилання представника відповідача у відзові на те, що вказані у позові витрати, пов`язані з похованням та спорудженням надгробного пам`ятника, є вищими, ніж гранична вартість таких витрат, визначених у постанові правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України « Про витрати на поховання та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання » №45 від 03.10.2008року та відповідно до вказаної постанови для Одеської області гранична вартість складає 7226грн., не приймається судом, так як сам факт сплачених сум не спростовано у судовому засіданні, та вони всі пов`язані із похованням. Більш того, при визначенні розміру витрат на поховання, який стягується зі Страховика судом враховується саме положення п. 27.4 ст. 27 Закону № 1961-IV, відповідно до якого розмір розраховується з 12 мінімальних заробітних плат, який на день ДТП був визначений Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік ", а саме на 1 вересня 2020 року у розмірі 5000 грн. Оскільки відповідачем по справі не оспорюються надані позивачкою документи, що підтверджують її витрати на поховання загиблої в ДТП доньки, про що свідчить текст відзиву, то на підставі пункту 27.4. ст. 27 Закону № 1961-IV підлягає відшкодуванню з відповідача МТСБУ на користь позивачки страхове відшкодування у розмірі 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Отже, розмір належного позивачці страхового відшкодування на підставі накладної б/н від 30.09.2020 року та квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 30.09.2020 року становить 60 000,00 грн. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір ». З урахуванням ч.6 ст.141 ЦПК України з МТСБУ на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved