Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Черкасигаз збут» переплату за природний газ в сумі 789.00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує, що вона є власником будинковолодіння з надвірними спорудами по [ADDRESS] , до якого відповідачем надавались послуги із газопостачання. У червні 2022 року відповідач надіслав позивачці квитанцію для оплати послуг за газопостачання за травень 2022 року на суму 789.00 грн, яка була сплачена позивачкою. В подальшому позивачці стало відомо, що з 01.05.2022 послуги із газопостачання до її житла здійснює ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» і саме на користь такої юридичної особи належить здійснювати платежі з оплати послуг газопостачання, внаслідок чого 29.05.2023 позивачка звернулась до відповідача із заявою про повернення коштів, однак відповідачем кошти не були повернуті, а направлено позивачці лист, в якому відповідач не оспорює свого обов`язку з повернення коштів, проте пояснює свою затримку великою кількістю звернень та вирішення її заяви в порядку черговості. Оскільки відповідач переплачені кошти протягом тривалого часу не повертає, що призводить до порушення законних прав та інтересів позивачки на володіння та розпорядження своєю власністю, остання змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 17.07.2023 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач отримав позовну заяву з додатками, копію ухвали суду про відкриття провадження, а отже належним чином повідомлений про час, місце та суть позовних вимог, що стверджується відповідним повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, відзив до суду не подав, клопотань про розгляд справи за його участі чи участі його представника не направив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. У червні 2022 року ТОВ «Черкасигаз збут» надіслало на адресу [PERSON] рахунок на оплату за спожитий природний газ за травень 2022 року на суму 789.00 грн, який був сплачений [PERSON] 20.06.2022р., що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» № 200. Внаслідок зміни надавача послуг з постачання природного газу побутовим споживачам, по особовому рахунку № [NUMBER] , який зазначений у відповідному рахунку виставленому відповідачем позивачу на оплату послуг за спожитий газ, відкритому відповідачем на ім`я [PERSON] виникла переплата за спожитий природний газ в сумі 789.00 грн. 29.05.2023 року [PERSON] направила на адресу ТОВ «Черкасигаз збут» заяву, в якій просила переплату у сумі 789 грн, що виникла в результаті оплати за газ за травень 2022 року по неправомірно виставленому рахунку, перерахувати на її рахунок. У відповідь на таке звернення позивач отримала лист №Б-363/4 від 01.06.2023, за підписом директора ТОВ «Черкасигаз збут» В`ячеслава Науменка, з інформацією про те, що у зв`язку з надходженням великої кількості заяв від побутових споживачів про повернення помилково/зайво сплачених грошових коштів за спожитий природний газ, розгляд заяв здійснюється товариством в порядку черговості їх надходжень. Крім того, позивача було проінформовано про те, що з 01.05.2022р. товариство не здійснює газопостачання побутовим споживачам. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Згідно із ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При вирішенні даного спору, суд зауважує, що підставою для звернення з даним позовом є неповернення сплачених позивачкою ТОВ «Черкасигаз збут» грошових коштів за поставку природного газу у травні 2022 року на сумі 789.00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Згідно із п. 2, п. 3, п. 4, п. 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відносини, які виникли між сторонами є правовідносинами, пов`язаними з постачанням та споживанням природного газу, та регулюються нормами ЦК України, Кодексу газорозподільних систем, Закону України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до абзаців 1, 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Згідно із п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Пунктом 3 Розділу І Правил постачання природного газу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. Крім цього, відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Правил (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді. Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» передбачено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Акцептуванням Типового договору є повернення Споживачем Постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Сплата/часткова сплата Споживачем вартості спожитого природного газу та об`єм фактичного споживання природного газу визначається за даними Оператора ГРМ та вноситься до особового рахунку Споживача. Пунктом 5 розділу І Правил постачання природного газу визначено, що постачальник природного газу суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Відповідно до визначень, наведених у п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, Оператор ГРМ суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Оплата побутовим споживачем за надані послуги з газопостачання може провадитися: за квитанціями абонентської книжки постачальника; за платіжними документами, які виписуються постачальником (п. 22 розділу ІІІ Правил постачання природного газу). Згідно із п. 24 абзацу 4 розділу ІІІ Правил постачання природного газу у разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги. Відповідно до п. 23 розділу ІІ Правил постачання природного газу спірні питання між споживачем і постачальником щодо постачання природного газу, оплати послуг постачальника, відшкодування збитків тощо мають вирішуватися шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Згідно із п. 9 розділу VII Правил постачання природного газу спори між споживачем і постачальником вирішуються шляхом досудового врегулювання спорів у прозорий, справедливий і швидкий спосіб. Постачальник зобов`язаний розглянути всі скарги, отримані від споживачів, і протягом одного місяця повідомити про результати їх розгляду. Наказом Міністерства енергетики України від 08.06.2022 №198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 за №637/37973 зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати з 01.05.2022 постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам на базової річної пропозиції. З урахуванням викладеного вбачається, що ТОВ «Черкасигаз збут» з 01.05.2022 року здійснює лише обчислення, тобто математичні розрахунки з наданими числовими значеннями об`єму спожитого газу, а тому сплачені кошти на рахунок відповідача за об`єм, який фактично не поставлений, є такими, що отримані безпідставно. Отже, з 01.05.2022 ТОВ «Черкасигаз збут» не здійснювало постачання природного газу позивачу, відповідно, у [PERSON] не виникло зобов`язання з оплати за поставку газу перед відповідачем, який фактично не отриманий позивачкою. Відтак, по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] існує переплата в сумі 789 гр., яка є безпідставно набутою ТОВ «Черкасигаз збут». Позивач виконала вимоги законодавства щодо досудового врегулювання спору, шляхом направлення 29.05.2023 заяви з проханням повернути зайво переплачені кошти у сумі 789 гр., однак ні станом на день звернення до суду з даним позовом, ні станом на день вирішення справи по суті позивачці кошти не повернуто. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню повністю. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved