Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

20 липня 2023 року адвокат Бердніченко О.П. звернулася до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом в інтересах [PERSON] , у якому прохала: - визнати протиправним та скасувати наказ директора Закладу дошкільної освіти № 2 "Золотий півник" відділу освіти Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області Голтвянської Наталії Іванівни про оголошення догани [PERSON] № 66-к від 14 липня 2023 року; - визнати протиправним та скасувати наказ директора Закладу дошкільної освіти № 2 "Золотий півник" відділу освіти Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області Голтвянської Наталії Іванівни про оголошення догани [PERSON] № 72-к від 18 липня 2023 року; - стягнути із Закладу дошкільної освіти № 2 "Золотий півник" відділу освіти Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області на користь [PERSON] судові витрати. Позов обґрунтований тим, що з 01 березня 2017 року [PERSON] була прийнята на посаду вихователя Кобеляцького дошкільного закладу № 2. 14 липня 2023 року директором Закладу дошкільної освіти № 2 "Золотий півник" ухвалено наказ № 66-к, яким позивачці оголошено догану. Підставою оголошення догани у наказі вказано "у зв`язку з порушенням обов`язків, визначених посадовою інструкцією вихователя ЗДО № 2 "Золотий півник" та правилами внутрішнього трудового розпорядку, за порушення трудової дисципліни, що спричинило тимчасову втрату працездатності виконуючої обов`язки директора закладу дошкільної освіти № 2 [PERSON] ". У позовній заяві позивачка стверджує, що в оспорюваному наказі відсутні посилання на конкретні норми посадової інструкції вихователя та правил внутрішнього трудового розпорядку, які нібито були порушені позивачкою, та не вказано, у чому саме проявилися порушення трудової дисципліни. Також у наказі вказано, що дії позивачки спричинили тимчасову втрату непрацездатності виконуючої обов`язки директора закладу дошкільної освіти № 2 Колінько Н.В., однак, на думку позивачки, причинно-наслідковий зв`язок між подією та наслідками може встановити лише фахівець або експерт у відповідній галузі, яким директор не є, а причетність позивачки до події та наслідків може встановити лише суд на підставі належних та допустимих доказів. Позивачка наполягає, що протизаконних дій щодо [PERSON] вона не вчиняла, зі слів позивачки [PERSON] є інвалідом загального захворювання, тому її тимчасова втрата працездатності пов`язана саме з цим. Також позивачка наполягає, що не порушувала норм своєї посадової інструкції, трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку, усно зверталася до директора ЗДО №2 з проханням надати для ознайомлення матеріали про оголошення догани, вказані у наказі, але їй було відмовлено, чим порушено трудові права позивачки ненаданням їй можливості виступити на свій захист. 18 липня 2023 року директором Закладу дошкільної освіти № 2 "Золотий півник" ухвалено наказ № 72-к, яким позивачці оголошено догану. Підставою оголошення догани у наказі вказано "у зв`язку з порушенням обов`язків, визначених п. 2.39 посадової інструкції вихователя ЗДО №2 "Золотий півник" за результатами проведеного розслідування нещасного випадку з вихованцем Вальвахою". У позовні заяві позивачка стверджує, що в оспорюваному наказі відсутні посилання на конкретні норми п.2.39 посадової інструкції, які є досить об`ємними та складаються з багатьох пунктів, не вказано, у чому саме проявилися порушення посадової інструкції. Також позивачка наполягає, що не порушувала норм своєї посадової інструкції, трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку, усно зверталася до директора ЗДО №2 з проханням надати для ознайомлення матеріали про оголошення догани, вказані у наказі, але їй було відмовлено, чим порушено трудові права позивачки ненаданням їй можливості виступити на свій захист. Окрім того, позивачка вказує, що спірні накази не містять посилання на дату самих подій порушення посадової інструкції, трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку. Також вказує, що при ухваленні оспорюваних наказів відповідачем не встановлено протиправної поведінки позивачки, наявності її вини та причинного зв`язку між її діями, порушенням посадової інструкції, трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку і настанням шкідливих наслідків. Вважає оспорювані накази безпідставними, надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, винесені з грубим порушенням трудового законодавства і є наслідком неприязних стосунків позивачки з керівництвом відповідача. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 20.07.2023 головуючим у справі визначено суддю Тесленко Т.В. Ухвалою від 21.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 10.08.2023. Ухвалою від 04.08.2023 задоволено заяву представника відповідача адвоката Галушка С.С. про відвід судді Тесленко Т.В. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 04.08.2023 головуючим у справі визначено суддю Макарчука С.М. та 07.08.2023 справу передано судді Макарчуку С.М. Ухвалою від 07.08.2023 справу прийнято до провадження та з огляду на вжиті раніше заходи з метою підготовки справи до розгляду призначено у справі судове засідання на 10.08.2023. Судове засідання 10.08.2023 відкладено на 26.09.2023 у зв`язку з неприбуттям сторін. У судовому засіданні 26.09.2023 допитано свідка [PERSON] та оголошено перерву для ознайомлення сторони позивача з доказами, наданими стороною відповідача, та виклику свідків. У судовому засіданні 11.10.2023 заслухано пояснення сторін, допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та у зв`язку із закінченням робочого часу оголошено перерву до 21.10.2023. У судовому засіданні 21.10.2023 судом досліджено надані сторонами письмові докази та заслухано доводи сторін щодо них і додаткові пояснення з приводу спору по суті. У судовому засіданні позивачка та її представник посилалися на викладені у позовній заяві обставини та акцентували увагу на те, що вказані накази не містять відомостей про вчинені порушення, відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями позивачки та наслідками, які зазначені у наказах. Також сторона позивача вказувала на те, що позивачка дотримувалася вимог посадової інструкції, зокрема, вимог підпунктів 3, 5 п. 2.39, тоді як відповідач не дотримав вимог п.3.7 цієї інструкції, правил внутрішнього трудового розпорядку, зокрема підпункту 8 п.32 розділу V, натомість роботодавцем було порушено вимоги підпункту 1 пункту п.16 розділу ІІІ правил, та інструкції з охорони праці, зокрема п.1.12. При цьому вказувала на те, що посилання відповідача у судовому засіданні на порушення позивачкою вимог п.3.2.1 та п.5.3 інструкції з охорони праці не відповідають обставинам подій, та однаково були дотримані позивачкою. Сторона позивача додатково до викладеного у позовній заяві зазначала, що оспорюваний наказ № 72-к від 18.07.2023 не містить повних і точних відомостей про суть та час порушення позивачкою трудової дисципліни, не зафіксовано часу події та часу виявлення проступку, допущеного позивачкою під час виконання трудових обов`язків, а обране стягнення не співмірне із зазначеним у наказі порушенням, оскільки на думку позивача директор керувалася лише особистими мотивами, а при ухвалення наказу відповідачем не встановлено наявності вини позивачки та причинного зв`язку між її діями та падінням вихованця. При цьому вказує, що позивачку не було ознайомлено з протоколом засідання комісії № 3 від 17.07.2023, який зазначений як підстава наказу. Окрім того, сторона позивача посилалася на те, що дії відповідача не відповідали вимогам Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися із здобувачами освіти під час освітнього процесу, оскільки всупереч його вимогам було проведено розслідування нещасного випадку, тоді як мало місце отримання дитиною мікротравми. Також позивачка зазначала, що 07.07.2023 дитина із її групи, [PERSON] , упав під час прогулянки та отримав мікротравму у виді подряпин на коліні. Позивачкою було вжито усіх належних дій відповідно до інструкції після отримання дитиною мікротравми, зокрема надано дитині першу медичну допомогу, а також повідомлено про це виконуючу обов`язки директора [PERSON] , яка зайшла до кабінету групи раніше, аніж позивачка встигла піти до неї та медсестри, а за півгодини дитину забрала мати, яка жодних претензій не висловлювала. Також пояснювала, що після засідання з участю батьків дитини, вона повернулася до себе в кабінет (групу) та хотіла заспокоїтися, але до неї зайшла [PERSON] , до котрої у позивачки після спілкування малася образа, та вимагала зайти до її кабінету, а потім викликала поліцію з надуманого приводу, після чого пішла на лікарняний. Також позивачка вказувала, що з боку керівництва закладу стосовно позивачки здійснюється цілеспрямоване цькування і подібні ситуації лише у її випадку призвели до оголошення догани, а журнал нещасних випадків було заведено та внесено до нього запис лише з метою притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності. У судовому засіданні представники відповідача вказували, що позивачку правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки нею були порушені вимоги: - посадової інструкції, а саме: п.2.21, п. 2.29, підпункти 3, 6 п. 2.39; - вимоги правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме: абзац 2 п.2 розділу І, підпункт 3 п.18 розділу ІІІ, підпункт 2 п.32 розділу V; - вимоги інструкції з охорони праці, а саме: п.1.12, 3.1.2, 3.2.1 та 5.3. Представники відповідача вказували, що 07.07.2023 стався нещасний випадок з вихованцем закладу, про який позивачка не повідомила керівника закладу та медичну сестру, про вказану подію керівництву закладу стало відомо лише з повідомлення батьків дитини, а під час розгляду їхнього звернення щодо притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності позивачкою було вчинено неприпустимі дії, які призвели до погіршення стану здоров`я виконуючої обов`язки директор [PERSON] та призвели до її госпіталізації. Заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд робить такі висновки. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України). У частині 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана. Частиною 1 статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до частини 1 статті 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Зазначені висновки неодноразово робилися Верховним Судом, зокрема, у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2023 року у справі № 554/285/19, постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2023 року у справі № 296/12633/18, постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17. Так само у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 572/1644/17-ц зроблено висновок, що порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна сукупність таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Окрім того, із висновку Верховного Суду, зробленого у справі № 554/9493/17 вбачається, що у наказі про оголошення догани має бути зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення працівником трудових обов`язків. У постанові у справі № 296/12633/18, на яку посилався відповідач, Верховний Суд також виснував, що для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності не має значення, чи призвів вчинений ним дисциплінарний проступок до настання реальних негативних наслідків - для накладення дисциплінарного стягнення цілком достатньо фіксації самого факту винного вчиненого працівником порушення трудової дисципліни, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення. Судом встановлено, що позивачка, [PERSON] , перебувала у трудових відносинах із Закладом дошкільної освіти № 2 "Золотий півник" відділу освіти Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області та перебувала на посаді вихователя дитячого садка. Вказана обставина не заперечувалася сторонами та підтверджена копією трудової книжки позивачки (а.с. 8). Наказами № 66-к від 14 липня 2023 року та № 72-к від 18 липня 2023 року [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме: 14 липня 2023 року винесений наказ № 66-к «Про оголошення догани вихователю Кобеляцького закладу дошкільної освіти №2 «Золотий півник» Кобеляцької міської ради Полтавської області Ірині Колісник» (а.с. 21), відповідно до якого «у зв`язку з порушенням обов`язків, визначених посадовою інструкцією вихователя закладу дошкільної освіти № 2 «Золотий півник» та правилами внутрішнього трудового розпорядку,

Outcome: approved