Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення компенсації. Позовні вимоги мотивує тим, що 14 січня 2004 року позивач отримав у власність будинок [ADDRESS] . У 2015 році він надав письмове доручення відповідачу [PERSON] щодо підготовки будинку до продажу та на його продаж за визначену суму і передачі йому виручених від цього продажу коштів. 07\~листопада 2015\~року відповідачка\~ [PERSON] \~за договором\~купівлі-продажу,\~укладеного у\~приватного нотаріуса\~Русин Н.І.,\~посвідченого цим\~нотаріусом та\~зареєстрованого в\~реєстрі правочинів\~за №\~7106,\~відчужила вказаний\~будинок [PERSON] ..\~У цьому\~договорі зазначено,\~що відповідачка\~гроші за\~будинок отримала\~до підписання\~цього договору\~і з\~дати підписання\~цього договору\~у відповідачки\~виник обов`язок\~повернути кошти\~позивачу.На вимогу\~позивача про\~звіт та\~передачу належних\~йому від\~продажу будинку\~коштів відповідачка\~ [PERSON] \~відповіла відмовою.Ці обставини\~встановлені рішенням\~апеляційного суду\~Закарпатської області\~від 12\~липня 2018\~року в\~цивільній справі\~№307/790/17,\~яким було\~частково задоволено\~позов [PERSON] \~та стягнуто\~з відповідачки\~на його\~користь 55860\~грн.,\~як безпідставно\~набутих та\~утримуваних нею\~у себе,\~а також\~1350,38\~грн.\~судових витрат.Виконавчий лист подано відділу ДВС Тячівського РУЮ і виконавець відкрив виконавче провадження щодо примусового стягнення з відповідачки коштів, проте відповідачка не виконує зазначеного рішення суду. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2020 року за прострочення виконання зобов`язань за період з 07 листопада 2015 року по 13 жовтня 2020 року з відповідачки стягнуто 25 913,45 грн. інфляційних втрат, а також 3% річних від простроченої суми, що складає 8824 грн. 35 коп. Отже станом на 24 листопада 2020 року загальний борг відповідачки складав 91948 грн. 18 коп. За період з 13 жовтня 2020 року по 21 серпня 2023 року сума збитків від інфляції складає 45487 грн. 63 коп., а застосовані санкції 3% річних складають 7880,71 грн., а всього 53\~368,34 грн. Враховуючи вище наведене, просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] грошові кошти у розмірі 53368\~грн.\~34\~коп.,\~що складаються\~із \~інфляційних втрат\~в сумі\~45487\~грн.\~63\~коп.\~та 3%\~річних в\~сумі 7880\~грн.\~71\~коп.,\~ нарахованих за період з 13 жовтня 2020 року по 21 серпня 2023 року в якості компенсації за прострочення виконання основного зобов`язання щодо повернення позивачу безпідставно набутих коштів, а також судові витрати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, за таких обставин суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у її відсутності. Вислухавши представника позивача, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2017 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих 415\~500 грн. відмовлено (а.с.10-11). Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2017 року скасовано, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 55\~860,00 грн. безпідставно набутих коштів, судові витрати в розмірі 1350,38 грн., з яких 540,15 грн. за подачу позовної заяви та 810,23 грн. за подачу апеляційної скарги (а.с. 12-13). Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2020 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та стягнено з [PERSON] на користь позивача 34737,80 грн. грошових коштів за прострочення виконання зобов`язання за період з 07 листопада 2015 року по 13 жовтня 2020 року, з яких 25913,45 грн. інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання та 8824,35 грн. 3% річних від простроченої суми та судові витрати (а.с.14-15). З інформації з Єдиного реєстру боржників від 21 серпня 2023 року, вбачається що на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області містяться записи про виконавче провадження № 61120050 та № 64387830 про стягнення коштів з відповідачки [PERSON] (а.с.16-17). Представник позивача в позовній заяві зазначив, що відповідачка не виконує рішення суду. Доказів виконання судових рішень суду не надано. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Частинами 4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою статті 625\~ЦК передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що відповідачка рішення суду належним чиномом не виконує, відтак, наявні законні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Як вбачається з позовної заяви, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача за невиконання грошового в розмірі 91948,18 грн. - 3 % річних за період з 13 жовтня 2020 року по 21 серпня 2023 року у розмірі 7880,71 грн. та інфляційних втрат за період з 13 жовтня 2020 року по 31 липня 2023 року в розмірі 45487,63 грн. Проте,\~наданий представником\~позивача розрахунок\~не відповідає\~вимогам діючого\~законодавства,\~а тому\~суд вважає,\~що з\~відповідачки на\~користь позивача\~за прострочення\~виконання зобов`язання\~щодо повернення\~безпідставно набутих\~коштів в сумі 57510,38 грн., (55860,00 грн. + 1350,38 грн.) стягнутих на підставі постанови апеляційного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року, за період з 13 жовтня 2020 року по 21 серпня 2023 року підлягають стягненню 3 % річних в розмірі 4903,39 грн. та інфляційні втрати за період з 13 жовтня 2020 року по 31 липня 2023 року в розмірі 28302,52 грн. В свою чергу, за невиконання зобов`язання щодо стягнення 34737,38 грн. за рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2020 року, яке набрало законної сили 30 грудня 2020 року, підлягають стягненню за період з 31 грудня 2020 року по 21 серпня 2023 року 3% річних в розмірі 2752,36 грн. та інфляційні втрати за період з 31 грудня 2020 року по 31 липня 2023 року в розмірі 15558,62 грн. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до частковому задоволенню шляхом стягнення з\~відповідача на користь позивачки 51 516 грн. 89 коп. грошових коштів за прострочення виконання зобов`язання, з яких: 7655 грн. 75 коп. - 3% річних та 43861 грн. 14 коп. - інфляційних втрати.\~ Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial