Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Стислий виклад\~позиції позивача У травні 2023 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 11.12.2019р. вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого у них [INFO] народився син [PERSON] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, а тому в грудні 2020 року шлюбні відносин з [PERSON] були припинені, за рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02.08.2021р. шлюб розірвано, місце проживання дитини визначено з відповідачкою. За судовим наказом від 06.02.2023р. з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі частки всіх видів його доходу. З грудня 2020 року відповідач з дитиною не спілкується, не цікавиться станом його здоров`я, розвитком, вихованням, не сплачує аліменти, взагалі не виявляє до сина будь-якого інтересу, при цьому був позбавлений батьківських прав відповідно двох інших дітей за рішенням Машівського районного суду від 30.07.2019р. Водночас, позивач проживає разом з сином в будинку її матері [PERSON] , яка є власником житлового будинку в с. Миловидівка Кременчуцького району Полтавської області, який має усі зручності, у дитини є окрема кімната, є всі необхідні речі та іграшки для розвитку дитини. Позивач по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, працює апаратником виробництва ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод», має стабільну заробітну плату та повністю утримує сина. Вона не перебуває на наркологічному обліку, не має психіатричних показань. У зв`язку з наведеним, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 16.05.2023р. за ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження (а.с.47). Згідно ухвали Машівського районного суду від 29.092023р. підготовче провадження закрите та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.159). Позиції учасників\~судового провадження В судове засідання сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, позивач та представники третіх осіб направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує та просить його задовольнити, відповідач причини неявки не повідомив (а.с.46, 156, 164, 168, 171-173). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [INFO] в с. Миловидівка Кременчуцького району Полтавської області народився [PERSON] , батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 02.01.2020 р. (а.с.11). З рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02.08.2021р., яке набрало законної сили 01.09.2021р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.12.2019р., який розірваний за вказаним судовим рішенням, місце проживання дитини визначено з матір`ю (а.с.12). За судовим наказом Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06.02.2023р. з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти в розмірі частини всіх видів його доходу на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 20 липня 2022 року (а.с.13). Згідно довідки № 43918 від 21.03.2023р. Автозаводського відділу ДВС у м. Кременчуці відповідач з липня 2022 року має заборгованість по аліментах станом на березень 2023 року в розмірі 30\~099, 90 грн, жодної оплати здійснено не було (а.с.14). За рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 30.07.2019р., відповідач [PERSON] позбавлений батьківських прав стосовно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.15-16). Як видно з матеріалів справи мати позивачки [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки в [ADDRESS] , що підтверджується: свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 22.10.2019 року, Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 185667467 від 22.10.2019р., № 185699651 від 22.10.2019р., технічним паспортом на будинок та свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] від серпня 1997 року (а.с.22-31). За витягами з реєстру територіальної громади позивач [PERSON] та відповідача [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.38-39). З акту обстеження умов проживання службою у справах дітей виконкому Піщанської сільської ради № 26 від 11.04.2023р. вбачається, що на підставі заяви [PERSON] обстежений житловий будинок в [ADDRESS] . Сім`я складається з чотирьох осіб: бабуся [PERSON] , дідусь [PERSON] , мати дитини [PERSON] , дитина [PERSON] . В будинку чисто, маються всі необхідні для життя речі, продукти харчування, у дитини є окреме спальне місце, кімната облаштована сучасними меблями, в наявності куточок для розвитку дитини, іграшки. Мати дитини зазначила, що батько сина не відвідує, не спілкується, не піклується про його розвиток (а.с.34). Відповідно до повідомлення КНМП «Центр ПМСД № 3» м. Кременчука, дитина [PERSON] перебуває під медичним спостереженням лікаря-педіатра, на прийом звертається в супроводі матері, яка повністю виконує рекомендації лікаря. Відомості про звернення дитини на прийом з батьком відсутні (а.с.18). Згідно характеристики ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод» позивач працює на даному підприємстві з 20.07.2018р. на посаді апаратника виробництва кисломолочних продуктів, характеризується позитивно, як хороша і відповідальна співробітниця, з серпня 2022 року по січень 2023 року отримала дохід в розмірі 114\~189, 88грн (а.с.36-37). Відповідно до медичної довідки [PERSON] не має психіатричних протипоказань для роботи (а.с.21). З наданих суду двох фотознімків вбачається, що на них зображена дитина в кімнаті (а.с.40). Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Піщанської сільської ради від 27.09.2023р., орган опіки вважає недоцільним позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] . Зокрема, органом опіки встановлювалося місце проживання відповідача, але було з`ясовано, що останнім місцем його реєстрації було [ADDRESS] , де він знятий з реєстрації на підставі рішення суду, а за місцем проживання в [ADDRESS] , яке вказане в позовній заяві він не проживав та не проживає. Оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а органу опіки не вдалося провести з відповідачем бесіду, обстежити умови проживання, з`ясувати думку про позбавлення батьківських прав, а відтак таких підстав орган опіки не вбачає. Позивачем суду надані акт про не спілкування дитини з батьком та характеристика з місця проживання позивачки, які віддруковані на звичайному аркуші, без будь-яких реквізитів та засвідчені підписами двох громадян (а.с.32-33). Мотиви суду Відповідно до ч.1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема,\~вказаною нормою\~визначено,\~що мати,\~батько можуть\~бути позбавлені\~судом батьківських\~прав,\~якщо вона,\~він:\~1)\~не забрали\~дитину з\~пологового будинку\~або з\~іншого закладу\~охорони здоров`я\~без поважної\~причини і\~протягом шести\~місяців не\~виявляли щодо\~неї батьківського\~піклування; 2)\~ухиляються від\~виконання своїх\~обов`язків щодо\~виховання дитини\~та/або\~забезпечення здобуття\~нею повної\~загальної середньої\~освіти; 3)\~жорстоко поводяться\~з дитиною; 4)\~є хронічними\~алкоголіками або\~наркоманами; 5)\~вдаються до\~будь-яких\~видів експлуатації\~дитини,\~примушують її\~до жебракування\~та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина, позивач\~\~посилалася на те, що відповідач з дитиною не спілкується, не цікавиться станом здоров`я, його розвитком, вихованням, не сплачує аліменти, взагалі не виявляє до сина будь-якого інтересу, при цьому був позбавлений батьківських прав відповідно двох інших дітей за рішенням Машівського районного суду від 30.07.2019р. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164\~СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі статтею 166\~СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Оскільки дитині ще не виповнилося п`яти років, тобто вона має досить малий вік, суд не вбачав підстав відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 171 СК України заслухати його думку щодо спору. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що дитина проживає з матір`ю та забезпечена усім необхідним. Водночас, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В судові засідання відповідач не з`явився, був повідомлений про час і місце розгляду справи за останньою відомою адресою реєстрацію та за адресою вказаною позивачкою, але конверти повернулися без вручення, вказані в позові телефони не обслуговуються. У свою чергу на підтвердження факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків позивач надала акт обстеження умов проживання службою у справах дітей виконкому Піщанської сільської ради № 26 від 11.04.2023р. в якому зі слів позивачки зафіксовано, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає та довідка про те, що саме вона приводить дитину до лікаря. Всі інші докази, про її позитивну характеристику, наявність місця проживання, роботи, отриманий дохід свідчать про її стабільне положення та можливість забезпечувати та утримувати дитину. Натомість належних та допустимих доказів про те, що відповідач ухиляється від виховання дитини вона не надала. Так, надані суду акт про не спілкування дитини з батьком та характеристика з місця проживання позивачки, віддруковані на звичайному аркуші, без будь-яких реквізитів та засвідчені підписами двох громадян, які зазначені як сусіди, є неналежним доказом у справі, оскільки вони не містять необхідних реквізитів, а будь-які докази які б вказували на те, що ці громадяни мають право складати такого роду документи суду не надано. При цьому, позивач не ініціювала перед судом питання про допит будь-якої особи як свідка на підтвердження своїх доводів. Той факт, що відповідач протягом року не сплачує аліменти сам по собі не свідчить про його ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини. Суд також враховує висновок органу опіки та піклування, який зазначив про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку, що позивач не довела належними та допустимими доказами факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина, його винної поведінки, а відтак не вбачає підстав для позбавлення його батьківських прав. Надане позивачкою рішення Машівського районного суду Полтавської області від 30.07.2019р. про позбавлення відповідача прав щодо двох інших дітей правового значення для питань цього розгляду не має. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а тому підстав для стягнення судового збору з відповідача на користь позивачки суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed