Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 19.06.2023 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 15.10.2011 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З вересня 2021 року спільно з відповідачем не проживають, сімейні відносини та нормальне спілкування між ними припинено. Неповнолітній син [PERSON] зареєстрований та проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Зазначила, що відповідач періодично надає кошти на утримання дитини, але цих коштів недостатньо. 04.09.2023 року від представника відповідача - адвоката Душенко В.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на дитину у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В обґрунтування заперечень зазначено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 15.06.2023 року розірвано шлюб між [PERSON] та позивачем. З 22.07.2023 року [PERSON] укладено новий шлюб з [PERSON] , від якого у них [INFO] народилася спільна дитина. Крім того, у дружини відповідача перебувають на утриманні неповнолітні діти від попереднього шлюбу - [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2015 року народження. Колишнім чоловіком аліменти на утримання спільних дітей не сплачуються, відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Дружина відповідача з 2018 року доходів не отримує та утримувати самостійно дітей не може. Отже, на теперішній час на повному утриманні відповідача [PERSON] фактично перебуває четверо осіб - син [PERSON] , 2023 року народження, дружина [PERSON] , діти дружини - [PERSON] , 2011 року народження, син [PERSON] , 2015 року народження. Також відповідачем сплачуються аліменти на утримання сина - [PERSON] , що підтверджується долученими до відзиву скріншотами квитанцій про перерахування коштів на картку позивача. З урахуванням викладеного, [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку. 26.09.2023 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив, в якому позивач зазначила, що не погоджується з доводами відповідача, оскільки наявність укладення повторного шлюбу та перебування на його утриманні дітей дружини від попереднього шлюбу та яка не працевлаштована, не є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, зазначила, що відповідач після того як почав проживати окремо, надавав кошти, але їх недостатньо на потреби дитини. 27.09.2023 року представником відповідача - адвокатом Душенко В.А. через канцелярію суду надано заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що позивач [PERSON] працює в органах поліції. Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 встановлено, що на період дії воєнного стану поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 грн. щомісячно. Також поліцейським виплачується заробітна плата за посадою, тобто дохід складається з заробітної плати, додаткової винагороди та інших виплат. З вказаного слідує, що позивач має дохід вище середнього по Херсонській області, інших утриманців не має. Враховуючи викладене, наявність у відповідача інших дітей та утриманців, матеріальний стан платника та стягувача аліментів, вважає, що встановлення розміру аліментів на спільну дитину в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку узгоджуватиметься з положеннями законодавства. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача надали через канцелярію суду заяву про проведення розгляду справи без їх участі, наполягали на визначенні розміру аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, постановив: розглядати справу у відсутність сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. VІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2011 року, який відповідно до рішення Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 15.06.2023 року було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.03.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області [PERSON] народився [INFO] , про що 13.03.2012 року зроблено актовий запис №264, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.07.2023 року, про що 22.07.2023 року Золочівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено актовий запис №123, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №214, зробленого 04.08.2023 року Золочівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . V. Оцінка Суду. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, розмір аліментів у кожному випадку визначає суд, беручи до уваги різні обставини, у тому числі й матеріальне становище дитини. Закон не встановлює верхньої межі розміру аліментів на дитину, а називає лише мінімальний їх розмір (нижню межу). Статтею 183 СК України, встановлено порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 ст. 183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України). Згідно Сімейного кодексу України на утримання двох дітей стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів. Приймаючи до уваги, що діти, яких відповідач зобов`язаний утримувати, проживають у різних сім`ях, розмір допомоги, яку він зобов`язаний надавати на кожну дитину фактично становить 1/6 частини від усіх видів його доходів. Досліджені судом докази свідчать, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у рівній мірі несуть відповідальність за матеріальне забезпечення своєї дитини і саме вони зобов`язані забезпечити неповнолітньому [PERSON] рівень життя необхідний для достатнього розвитку. З роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» убачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням фактичних обставин та наданих суду доказів, беручи до уваги рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище позивача, наявність дитини від нового шлюбу відповідача, виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити частково та розмір аліментів може бути визначений судом у частці, а саме у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст. 191 СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 19.06.2023 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial