Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

У вересні 2023 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 27 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №44. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що з 27 січня 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільного побуту не ведуть, мають різні погляди на життя, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо, тому вважає, що шлюб потрібно розірвати. 03 жовтня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, строк на примирення просила не надавати, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив не надавати строк на примирення, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 27 січня 2006 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 27.01.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №44 (а.с.12). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 23 травня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції (а.с.5). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало припинення сімейно-шлюбних відносин, відсутність ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння, почуття любові і поваги, примирення між сторонами неможливе. За змістом ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved