Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: 25 серпня 2023 року позивачка\~звернулася до суду з позовом, в якому просить\~стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 26.11.2002 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . У шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час стосунки з відповідачем погіршились, у зв`язку з чим попри спільну реєстрацію, вона проживає з дітьми окремо від відповідача. Незважаючи на те, що вона являється особою з інвалідністю 3 групи, самостійно несе обов`язок по утриманні та вихованні дітей, намагається дати їм все необхідне, дбає про їх благополуччя. Натомість [PERSON] фінансово не забезпечує та не надає коштів на утримання дітей, які залишились проживати з нею. Інших утриманців він не має, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться. Однак він ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання своїх дітей, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] та її представниця - адвокат Кобилинець Т.В. згідно з ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АТ №1048201 від 24.08.2023 (а.с.14) в судове засідання не з`явилися, однак від позивачки на електронну адресу суду поступила заява, відповідно до якої вона просить розгляд справи проводити у їхній з представницею відсутності, позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом надсилання рекомендованих поштових відправлень за місцем реєстрації, які він отримав особисто, та розміщення оголошень про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України. Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.08.2023 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для надання відзиву. 17 жовтня 2023 року на електронну адресу суду поступила заява від позивачки про розгляд справи без її та її представниці участі, в якій вона позов підтримала, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач відзиву, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи за місцем своєї реєстрації, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України. Згідно із ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 23.10.2023 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розгляд даної справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно із даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 26.11.2002, сторони зареєстрували шлюб 26.11.2002 у селі Гериня Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. Прізвище дружини до одруження - [PERSON] , після одруження - [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається зі світлокопій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 28.07.2003, серії [NUMBER] від 27.09.2007, серії [NUMBER] від 14.05.2010, за час шлюбу у сторін народилися відповідно [PERSON] [INFO] , актовий запис № 5, [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 12, [PERSON] , [INFO] , актовий запис №16 (а.с. 7, 9, 8). Отже, на час звернення позивачки з позовом про стягнення аліментів (25.08.2023) у сторін було двоє неповнолітніх дітей та повнолітній син [PERSON] , [INFO] . На момент ухвалення рішення повноліття досягла і дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно з даними витягів з Реєстру територіальної громади від 16.08.2023 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані у [ADDRESS] , де зареєстровані також сторони по справі (а.с.5, 10, 11, 12, 17). Однак, як зазначила позивачка у позовній заяві, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом з нею в помешканні її батька в [ADDRESS] , що підтверджено актом обстеження №74 від 16.08.2023, складеним старостою Геринського старостинського округу Долинської міської ради Макара В.З. та сусідами [PERSON] і [PERSON] (а.с.13). Між сторонами виник спір щодо стягнення аліментів на дітей, які проживають разом з матір`ю. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з такого. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Суд встановив, що на момент звернення до суду діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали разом з матір`ю, позивачкою по справі, у будинку її батька. Відповідач, хоча і зареєстрований з ними за однією адресою, однак проживає окремо, а саме, у будинку, де зареєстрована позивачка та діти сторін, які в силу певних сімейних негараздів не проживають там, участь в утриманні та вихованні дітей не бере, доказів протилежного він не надав, тому позивачка просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, та приходить до переконання, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. При цьому, задовольняючи позов, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відтак, стягнення аліментів на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , слід розпочати від дня пред`явлення позову, а саме з 25 серпня 2023 року, як це визначено ч. 1 ст. 191 СК України, і проводити в такому розмірі (1/3 частина від заробітку (доходу) відповідача) до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до [INFO] , коли дочка сторін [PERSON] досягла повноліття, що відповідає положенням ст. 183 СК України. В подальшому аліменти на молодшу дитину - [PERSON] вираховувати, виходячи з тієї частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо не буде заявлено позов про інший розмір. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Щодо понесених сторонами судових витрат, суд зазначає таке: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 гривні. На підставі викладеного, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. 141, 142, 430 ЦПК України,

Outcome: approved