Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування свої вимог позивач посилається на те, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21.07.2022 року Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 161. Мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. При цьому вказуючи що спільне життя з відповідачем не склалось з причин несумісності характерів та різних поглядів на життя. Відповідач ухиляється від належного надання матеріальної допомоги на утримання дітей. В зв`язку з цим вона звернулась до суду і просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 6000 гривнь щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на заявлених позовних вимогах наполягає. Відпровідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутностю. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої\~Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що збереження сім`ї сторін є неможливим, а шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 113 Сімейного кодексу України, позивачу слід залишити прізвище набуте у шлюбі. Окрім того, позивач та відповідач не досягли згоди щодо участі останнього в матеріальному забезпеченні дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.184\~СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст. ст.\~180,\~184 СК України, враховуючи те, що діти проживають з матір`ю, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на їх утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення позивача з позовом до суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Питання розподілу судових витрат вирішити в порядку ст. ст.133, 141 ЦПК України.

Outcome: approved