Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову посилається на те, що ПрАТ СГ «ТАС» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 9157331. Забезпеченням транспортним засобом за Полісом є Ford Taurus», д.н.з. [NUMBER] . 27 лютого 2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Taurus», д.н.з. [NUMBER] та транспортним засобом «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , в результаті було пошкоджено автомобіль «Hyundai». Враховуючи наявність Полісу, власник пошкодженого транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Hyundai», було проведено його огляд, про що складено акт огляду тз та звіт № 1282 про оцінку автомобіля, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику тз «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] складає 16357, 66 грн. Внаслідок цього Позивачем, на підставі заяви про страхове відшкодування власника «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] та зібраних документів складено Страховий акт №17595Р/40/2019 на суму 16357, 66 грн., яку було виплачена в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №27695 від 24.05.2019 року. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2019 року справа № 754/3557/19, встановлено, що відповідач залишив місце ДТП. А тому, Відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 163357, 66 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача ПАТ «СГ «ТАС» не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала разом з позовом заявупро розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, зокрема: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив. Зі згоди представника позивача, викладеної в позовній заяві, суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Крім того, суд ураховує, що у своїх рішеннях Європейський Суд наголошує, що сторона, задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Втім, такі правила Відповідачем не дотримані. Згідно з вимогами ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що між ПрАТ «СГ «ТАС» [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс - АМ 9157331 (транспортний засіб «Ford Taurus», д.н.з. [NUMBER] ). 27 лютого 2019 року приблизно об 11 годині 10 хвилин в м. Києві на Північному мосту відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Taurus», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2019 року, справа № 754/3557/19 визнано винним [PERSON] . Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», на підставі заяви про страхове відшкодування власника автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] та зібраних документів складено Страховий акт № 17595Р/40/2019 на суму 16357, 66 грн, яку було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 27695 від 24 травня 2019 року. Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, згідно зі спеціальним Законом України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - «Закон»). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Згідно з ст.6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, в порядку визначеному законом. Відповідно до абзацу «в» п.п.38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)». Як вбачається зі змісту постанови Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2019 року справа №754/3557/19, що відповідач залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Відтак, у Позивача - ПрАТ «СГ «ТАС» виникло законне право подати регресний позов до Відповідача - [PERSON] на фактично виплачену суму у розмірі 16357, 66 гривень. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПрАТ «СГ «ТАС» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу - підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 гривень, а позов задоволено повністю, то вказана сума підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved