Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «Волиньелектрозбут» просить ухвалити рішення про стягнення із [PERSON] 10115,76 гривні заборгованості за договором про надання електричної енергії. Вимоги обґрунтовано тим, що 01 січня 2019 між ТОВ «ВЕЗ» та споживачем [PERSON] , який проживає в житловому будинку по [ADDRESS] , укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме: фактом споживання електричної енергії з 01.01.2019 року та оплати рахунків ТОВ «ВЕЗ» з 01.01.2019 року. [PERSON] є фактичним споживачем електричної енергії ТОВ «Волиньелектрозбут», користується послугами з розподілу електричної енергії, є власником особового рахунку № [NUMBER] , який відкритий на його ім`я 25.09.2020. 13 серпня 2018 року точці приєднання за вказаною адресою відповідно до вимог ПРРЕЕ було присвоєно ЕІС-код точки розподілу 62Z1126901726781. Заборгованість за спожиту енергію почала утворюватися з 01.01.2022 і станом на 01.03.2023 становить 10115,76 грн. Станом на 06.03.2023 Споживачу виставлено рахунок за спожиту електричну енергію №569710 на суму 10115,76 грн., який [PERSON] не сплатив внаслідок чого, існує заборгованість. 27.09.2022 ТОВ «ВЕЗ» звернулося до Любомльського районного суду Волинської області із заявою про видачу судового наказу №01-8/1975 від 27.09.2022, в якій просило стягнути з боржника [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 6007,44 за період з 01.01.2022 року по 01.09.2022. За результатами розгляду даної заяви 12.10.2022 року було видано судовий наказ, яким заяву про стягнення заборгованості задоволено, проте 02.11.2022 за заявою [PERSON] судовий наказ було скасовано у зв`язку з тим, що, між сторонами існує спір про право, а тому наведені заявником обставини підлягають доказуванню та дослідженню за принципом змагальності в порядку позовного провадження. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач подав відзив у якому просив відмовити в задоволенні позову з огляду на необґрунтованість доводів та порушення норм Основного Закону України, Кримінального кодексу України, Цивільного кодексу України, та Закону України Про ліцензування видів господарської діяльності, Конвенцію Організації Об`єднаних Націй з морського права, а також вказав на те, що ТОВ ВЕЗ володіє рахунками які не відкривалися на балансі Державної казначейської служби України. Крім того, відповідач зазначає про відсутність належним чином завірених документів, які б підтверджували наявність об`єктів енергетичної інфраструктури необхідної для електроспоживання. На підтвердження вищенаведених аргументів про відсутність зазначеного обладнання за адресою [ADDRESS] , [PERSON] до відзиву додав наступні документи: акт про встановлення факту відсутності електроустановки, електроприймачів, споживачів електричної енергії, об`єкта споживача, учасників ринку електричної енергії, точки комерційного обліку за адресою житла, копію сповіщення для ТОВ ВЕЗ про відсутність вищезазначеного обладнання, копію відповіді з Державної казначейської служби України, копію доказів відправлення відзиву на позовну заяву позивача. 29.05.2023 на поштову адресу Любомльського районного суду Волинської області Директор ТОВ ВЕЗ [PERSON] надіслала відповідь на відзив у якій зазначено про те, що ТОВ ВЕЗ видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачам на території України. Постачання електричної енергії побутовим споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розроблений ТОВ ВЕЗ на підставі типового договору (додаток №6 до ПРЕЕ) та публічної комерційної пропозиції №1 Універсальна Побут, які опубліковані на офіційному сайті ТОВ ВЕЗ. Фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення будь - яких дій, які свідчать про бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, оплата рахунка постачальника або факт споживання електричної енергії, що передбачено Законом України Про ринок електричної енергії. В даному випадку [PERSON] виявив бажання укласти договір про постачання електричної енергії шляхом її споживання з 01.01.2019 року та оплати рахунків постачальника універсальних послуг з 01.01.2019 року. Заяву - приєднання щодо споживання електричної енергії підписано [PERSON] 25.09.2020 року та надано згоду на обробку даних, внаслідок чого відкрито особовий рахунок на ім`я [PERSON] що підтверджується доданою до відповіді на відзив копією заяви - приєднання [PERSON] від 25.09.2020. 07.06.2023 на поштову адресу Любомльського районного суду Волинської області від [PERSON] надійшло увідомлення про те, що він не акцептував заяви - приєднання власноручним підписом та не знав про укладення договору постачання електричної енергії, внаслідок чого правочин ТОВ ВЕЗ вважає фіктивними. На підставі вищенаведеного просив відмовити у позовній заяві ТОВ ВЕЗ про стягнення заборгованості у повному обсязі а також відхили заперечення позивача викладені у відповіді на відзив. Письмових чи електронних доказів в підтвердження своїх слів або спростування інформації, вказаної в позовній заяві позивача, відповідач не надав. Рух справи в суді, вирішення заяв та клопотань. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 24 квітня 2023 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали та примірник матеріалів позову 05.05.2023 року вручено особисто відповідачу. У строк встановлений законом [PERSON] 19.05.2023 подав відзив на позовну заяву. 29.05.2023 на поштову адресу Любомльського районного суду Волинської області Директор ТОВ ВЕЗ [PERSON] надіслала відповідь на відзив. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Відповідач [PERSON] є фактичним споживачем електричної енергії ТОВ ВЕЗ по [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується копією загальної картки особового рахунку ТОВ ВЕЗ. Факт приєднання до договору про постачання електроенергії споживача [PERSON] , підтверджується заявою - приєднання підписаною [PERSON] від 25.09.2020. Відповідно до копії рахунку за електроенергію № 569710 від 06.03.2023 за вищевказаною адресою сума заборгованості за спожиту електричну енергію становить 10115,76 грн. 06.03.2023 року ТОВ ВЕЗ надіслало на адресу відповідача [PERSON] повідомлення про сплату за електричну енергію згідно рахунка №569710 та вказало на необхідність здійснення оплати в 10-ти денний термін від дня отримання рахунку, але не пізніше 20 числа поточного місяця відповідно до п.4.12 розділу 4 ПРРЕЕ. Зазначене поштове відправлення відповідачу вручене відповідачу [PERSON] , що підтверджується в відзиві на позовну заяву відповідачем. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Немає. Застосовані норми права, мотиви та висновки суду. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. У пункті 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі ПРРЕЕ), визначено, що споживання електричної енергії - користування електричною енергією споживачем за допомогою електрообладнання для задоволення потреб споживача відповідно до укладених договорів; споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Пунктом 5.5.5. ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідна правова\~позиція сформульована\~у постанові\~Верховного Суду\~України від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц про те, що обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті 6, статей 627, 630 ЦК України та статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Дослідженими у справі доказами достатньо доведено і встановлено порушення відповідачем [PERSON] Правил роздрібного ринку електричної енергії, внаслідок чого за спожиту електроенергію виникла заборгованість в сумі 10115,76 гривень. Розрахунок заподіяного збитку відповідає пункту 8.4.11 ПРРЕЕ та відповідачем не оспорений і не спростований, як і інші встановлені по справі фактичні обставини. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази є належними і достатніми для підтвердження заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 10115,76 гривень. Таким чином, судом встановлено підстави для задоволення позову в повному обсязі. Згідно зі ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved