Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 25 листопада 1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Кривської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області за актовим записом №18. Від даного шлюбу мають син, [PERSON] , [INFO] . Вказує, що причиною розпаду їхньої сім`ї стало те, що з 01 січня 2014 року вони припинили спільне проживання та шлюбні відносини між ними відсутні, особисте господарство не ведуть. Позивачка зауважує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. У зв`язку з наведеним просить суд шлюб розірвати та строк на примирення не надавати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS, у судове засідання не з`явилася та про причини неявки суд не повідомила. В прохальній частині позовної заяви просила справу розглядати без її присутності. Відповідач [PERSON] будучи відповідно до положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором за №0600047407211 у судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву, не надходило. У зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 25 листопада 1995 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Кривської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області за актовим записом №18, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] виданого повторно 26.01.2018 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають одну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.04.2008 року, виданого виконкомом Кривської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області. (а.с.6). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що\~подружнє\~життя між\~сторонами\~не\~склалося. Про це свідчать ті обставини, що сторони з 1 січня 2014 року проживають окремо один від одного, про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання позивачки в Дніпропетровській області, при тому, що відповідач проживає в Закарпатській області. Шлюбні відносини у подружжя відсутні. Оскільки позивачка\~наполягає\~на\~розірванні шлюбу\~з\~відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дитини, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved