Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу. Вимоги мотивовані тим, що йому на підставі договорів купівлі-продажу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними та господарськими прибудовами під [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1826 га за вказаною адресою. Вказані договори зареєстровані у електронному державному реєстрі правочинів на прізвище « [PERSON] », яке на час оформлення відповідало паспорту серії [NUMBER] , виданого 17.01.2001. Зазначає також, що у свідоцтві про народження записи здійснені російською мовою як « [PERSON] », та в перекладі на українську мову прізвище у вказаному паспорті зазначено як « [PERSON] ». При оформленні документів на спадщину, у нього виникли розбіжності з прізвищем матері, та отримав нове свідоцтво про народження, в якому з перекладу російської мови на українську, його прізвище записано, як « [PERSON] », та у зв`язку з цим 28.01.2010 він отримав новий паспорт серії [NUMBER] з прізвищем « [PERSON] ». У зв`язку із неправильним перекладом його прізвища з російської на українську мову у 2001, на даний час виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує особу та правовстановлюючими документами договорами купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, та відповідно внесені відомості в держаний реєстр правочинів. З цих підстав рішеннями державного реєстратора йому було відмолено у вчиненні дій щодо реєстрації прав. Оскільки укладання вказаних договорів здійснювалось на підставі наявного на той час паспорту, то й жодних помилок не було, а відтак вказане виправленню не підлягає, а в інший спосіб встановити факт в позасудовому\~порядку неможливо. Посилаючись на викладені вище обставини, заявник [PERSON] просить встановити факт належності йому: - Договору купівлі-продажу житлового будинку від 01 листопада 2006, нотаріально посвідченого 01.11.2006, номер у реєстрі нотаріальних дій: 1810, приватним нотаріусом Шамуковою Н.В., серії ВЕІ 033705, предмет правочину: реєстраційний № об`єкту у РПВН: 13190712, будинок, адреса: [ADDRESS] , укладеного на ім`я « [PERSON] »; - Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 листопада 2006, нотаріально посвідченого 01.11.2006, номер у реєстрі нотаріальних дій: 1811, приватним нотаріусом Шамуковою Н.В., серії ВЕІ 033707, предмет правочину: земельна ділянка, кадастровий номер 5920610100 00004 290, \~ \~ \~ \~адреса: [ADDRESS] ; земельна ділянка, кадастровий номер 5920610100 00004 291, адреса: [ADDRESS] , укладеного на ім`я « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Процесуальні дії в справі. Ухвалою від 25 вересня 2023 відкрито провадження в справі з призначенням до судового розгляду з викликом заявника, заінтересованої особи (а. с. 35). Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, долучив заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує (а. с. 39 ). Представник заінтересованої особи Білопільської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, долучили клопотання про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечують (а. с. 38). Інші клопотання та заяви, пов`язані з розглядом справи, від учасників судового процесу не надходили. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] , прізвище якого у свідоцтві про народження серії [NUMBER] записано російською мовою « [PERSON] » народився [INFO] в с. Сергіївка Білопільського району Сумської області (а. с. 14). На ім`я заявника 17 січня 2001 Білопільським РВ УМВС України в Сумській області видано паспорт серії [NUMBER] , де прізвище записано як « [PERSON] » (а. с. 12). На підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 01 листопада 2006, нотаріально посвідченого 01.11.2006, за № 1810 приватним нотаріусом Шамуковою Н.В. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними та господарськими прибудовами під номером [ADDRESS] (а. с. 16). Вказаний договір купівлі-продажу житлового будинку зареєстровано у електронному державному реєстрі правочинів за номером 1684264 (а. с. 17). Також, [PERSON] , на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 листопада 2006, нотаріально посвідченого 01.11.2006 за № 1811, приватним нотаріусом Шамуковою Н.В. на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1826 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і спору - 0,0440 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,1386 га) на а. с. 18. Зазначений договір купівлі-продажу земельної ділянки зареєстровано у електронному державному реєстрі правочинів за номером 1684304 (а. с. 19). У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] видано нове свідоцтво серії [NUMBER] (а. с. 15). За даними Управління державної міграційної служби України в Сумській області 28 січня 2010 Білопільським РВ УМВС видано на ім`я [PERSON] новий паспорт серії [NUMBER] (а. с. 20, 10). Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно, встановивши обставини, відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявами [PERSON] (а. с. 26-31). Як \~зазначає заявник\~у своїй\~заяві,\~у зв`язку із неправильним перекладом його прізвища з російської на українську мову у 2001, на даний час виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує особу та правовстановлюючими документами договорами купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, на підставі яких були внесені відомості в держаний реєстр правочинів. З цих підстав рішеннями державного реєстратора йому було відмолено у вчиненні дій щодо зміни при реєстрації прав. Таким чином встановлено, що у договорах купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки, виданих та зареєстрованих у державному реєстрі на ім`я « [PERSON] », допущена помилка щодо перекладу прізвища власника з російської на українку мову, що є перешкодою у розпорядженні своїх прав, вказане підтверджується матеріалами справи у їх сукупності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У п. 1 постанови Пленуму також зазначено, що зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Згідно листа Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належності громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У відповідності з положеннями ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Висновки суду. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення юридичного факту. За загальним правилом позасудовий спосіб виправлення помилок відбувається шляхом звернення до органу, що видав документ. Такий орган може виправити помилку лише у тому разі, якщо в документах на підставі яких він видавався, даної помилки не було, і помилка була допущена саме з вини органу, який видав документ (у разі виявлення орфографічних або технічних помилок). Згідно пп.4 п.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстави для відмови в державні реєстрації прав: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відмовлено заявнику було у зв`язку з тим, що його прізвище у договорах купівлі- продажу не збігається із записом його прізвища в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , що був виданий Білопільським РВ УМВС України в Сумській області від 28.01.2010. Наведені вище факти свідчать про належність [PERSON] договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки,\~проте у позасудовому порядку виправити допущену при перекладі і написанні прізвища власника не можливо, що створює для заявника перешкоди в подальшому розпоряджатись своїми правами. Факт встановлення означеного вище факту має для заявника юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить реалізація права, а іншого порядку встановлення даного факту немає, а відтак суд приходить до висновку про захист права заявника і задоволення заяви [PERSON] . На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved