Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в сумі 38 768,69 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником т/з Volkswagen Touareg, номерний знак [NUMBER] , який на підставі договору добровільного страхування майна був 26.08.2022 року застрахований страховиком ПрАТ «ARX». 12.11.2022 року за участю даного автомобіля та автомобіля під керуванням відповідача сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль позивача зазнав пошкоджень. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.02.2023 року відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Загальна вартість деталей та робіт по ремонту автомобіля позивача становила 51222,00 грн., з яких 12823,00 грн. сплатив страховик ПрАТ «ARX», а 38768,69 (разом з комісією банку 369,99 грн.) сплатив за дорученням позивача її син [PERSON] . Окрім того, позивачу внаслідок пошкодження її транспортного засобу була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях. Так, позивач з 13.11.2022 року по 19.01.2023 року не могла користуватися належним їй автомобілем, у неї суттєво змінився звичний життєвий ритм. Так само невизнання відповідачем своєї вини під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та небажання відповідача відшкодовувати завдану шкоду також завдало позивачу моральної шкоди. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану ДТП, в розмірі 38768,69 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача адвокат Звіздун А.М. у судовому засіданні 06.06.2023 року позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх. У судове засідання 19.10.2023 року представник позивача подав клопотання, в якому просить розгляд справи провести без його участі та участі позивача. Відповідач у судовому засіданні 06.06.2023 року позовні вимоги не визнав. 17.10.2023 року подав до суду письмові пояснення, в яких позовні вимоги також не визнав, вказав, що заявлені позивачем судові витрати є завищеними та не відповідають засадам розумності та просить розгляд справи провести без його участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач з 27.08.2020 року є власником т/з Volkswagen Touareg, номерний знак [NUMBER] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7). 26.08.2022\~року між ПрАТ\~«ARX» та [PERSON] укладено договір добровільного\~страхування наземного транспорту № сс51414Га2у, а саме на т/з Volkswagen Touareg, номерний знак [NUMBER] , термін дії договору з 27.08.2022 року по 26.08.2023 року, страхова сума з шкоду, заподіяну майну 1829000 грн. (а.с. 13-21). 12.11.2022 року о 23:30 год. [PERSON] керуючи т/з Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , в м. Кропивницький по вул. Панченка, 2, при повороті ліворуч не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на т/з Volkswagen Touareg, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим [PERSON] порушив п. 10.4, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП. Зазначені обставини встановлені постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.02.2023 року в справі № 405/6396/22, згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 11-12). Згідно акту огляду транспортного засобу від 14.11.2022 року т/з Volkswagen Touareg, номерний знак [NUMBER] , мав пошкодження лівого колісного диска ззаду, подряпини ЛФП на задньому бампері зліва, подряпину нижньої накладки заднього бампера (структурна частина) та пошкодження накладки арки заднього лівого колеса (а.с. 22). Як вбачається з рахунку ТОВ «Порт-Олві» № KZ00000618/KS00000590 від 15.11.2022 року вартість деталей та робіт з ремонту т/з Volkswagen Touareg, номерний знак [NUMBER] , становить 51222,00 грн. (а.с. 23). 13.12.2022 року страховик ПрАТ\~«ARX» сплатив ТОВ «Порт-Олві» в якості страхового відшкодування [PERSON] 12823,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 935875 (а.с. 27). Як вбачається з дублікатів банківських квитанцій № 9292-5478-7445-4452 від 04.01.2023 року та № 9294-0543-7522-8359 від 19.01.2023 року [PERSON] сплатив ТОВ «Порт-Олві» 25000 грн. та 13399 грн., призначення платежу: згідно рахунка № KS00000590 від 15.11.2022 на суму 58548 грн. в т.ч. ПДВ 9758 грн. ( [PERSON] ), платник/ініціатор [PERSON] (а.с. 28). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Особа має право звернутися до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Іншими словами, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать. Така особа є неналежним позивачем і у позові їй необхідно відмовити. Тому при зверненні до суду позивач повинен довести свою юридичну заінтересованість у справі (постанова ВС від 22.11.2018 у справі № 562/1762/15-ц). Як вбачається з матеріалів справи, шкоду, яка була завдана відповідачем вартістю 51222,00 грн. було відшкодовано страховиком ПрАТ «СК ARX» за договором добровільного страхування майна у розмірі 12823 грн. та [PERSON] у розмірі 25000+13399=38399 грн. Твердження позивача про те, що саме вона особисто сплатила 38399 грн., допустими та достатніми доказами не підтверджено, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] є рідним сином позивача та вносив кошти саме позивача, а не свої власні та за її дорученням. Більш того, сплату грошових коштів саме [PERSON] позивач підтверджує у своїй позовній заяві, не конкретизуючи при цьому, чиї кошти він вносив. При цьому, суд не бере до уваги відповідь ТОВ «Порт-Олві» на адвокатський запит (а.с. 50), оскільки допустимим та достатнім доказом внесення саме [PERSON] грошових коштів на рахунок ТОВ «Порт-Олві» за ремонт т/з Volkswagen Touareg, номерний знак [NUMBER] , є дублікати банківських квитанцій, в яких платником вказаний саме він. Отже, оскільки позивачу страховиком ПАТ «СК ARX» та [PERSON] вже була відшкодована шкода, завдана відповідачем, в цій частині порушення прав позивача усунуто іншою особою, а тому [PERSON] не є належним позивачем в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Окрім того, статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.п. 3, 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні інших цивільних прав, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (рішення від 09.11.2004 року у справі «Науменко проти України»). За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача про спричинення їй моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна внаслідок ДТП, яка завдана з вини [PERSON] , знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Зазначені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими. Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких зазнала [PERSON] внаслідок протиправних дій відповідача та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає, що розмір компенсації моральної шкоди в сумі 3000 грн. є обґрунтованим та таким, що підлягає стягненню на користь позивача із відповідача. Згідно ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ч.ч.\~1-3\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у\~разі часткового\~задоволення позову\~-\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~При вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: чи\~пов`язані ці\~витрати з\~розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; Відповідно до ч. 1 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правової (правничої) допомоги від 20.03.2023 року, укладений між адвокатом Звіздуном А.М. та Решетун Н.М. (а.с. 63). Згідно Додаткової угоди від 20.03.2023 року до вказаного договору, гонорар адвоката становить 10000 грн. (а.с. 64). У клопотанні про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, адвокат Звіздун А.М. навів розрахунок витрат, а саме: зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи (1 год.) 1000 грн; правовий аналіз наданих клієнтом документів (1 год.) 1000 грн.; пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування спріних правоідносин (3 год.) 3000 грн.; підготовка позову (3 год.) 3000 грн.; представництво у суді 3000 грн. Адвокат просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. (а.с. 62). Відповідно до квитанції № 5 від 11.01.2022 року [PERSON] проведено розрахунок згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.03.2023 року в сумі 10000 грн. (а.с. 65). При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. У письмових поясненнях відповідач [PERSON] вказав, що заявлені позивачем судові витрати є занадто завищеними та не відповідають загальним засадам розумності. З урахуванням того, що справа не становить значної складності з огляду на предмет позову (стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП), кількість заявлених позовних вимог (2 вимоги), кількість відповідачів (один), обсяг обставин, які підлягали доказуванню, ціну позову, складність виконаної адвокатом роботи, враховуючи заперечення відповідача, суд,

Outcome: partial