Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області за підсудністю з Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та звільнення з-під арешту. У позові позивач просить: 1)\~визнати за позивачем право власності на транспортний засіб ВАЗ 210990-20, 2006 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] ; 2)\~звільнити з-під арешту транспортний засіб ВАЗ 210990-20, 2006 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , що накладений на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 22.04.2021 він придбав у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №\~7571/21/003757 автомобіль ВАЗ 210990-20, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Він, як покупець, належним чином виконав свої зобов`язання та розрахувався з відповідачем. Відповідач передав позивачу автомобіль, всі необхідні документи та комплект ключів від автомобіля. Протягом 10 днів після укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу він звернувся до органу реєстрації з метою подальшої реєстрації транспортного засобу на своє ім`я, однак на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)» та наказу МВС України «Про заходи забезпечення діяльності апарату МВС в умовах загрози гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» сервісні центри МВС у період дії загальнонаціонального карантину не надавали послуги з перереєстрації не нових транспортних засобів. Таким чином, обов`язок щодо реєстрації належного йому транспортного засобу в десятиденний термін після його придбання не було виконано з незалежних від нього обставин. Після відновлення роботи сервісних центрів МВС він знову звернувся до Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області з метою реєстрації придбаного автомобіля на своє ім`я, однак в реєстрації йому було відмовлено у зв`язку з тим, що автомобіль рахується арештованим в рамках виконавчих проваджень № 69722331 та № 69722374 щодо стягнення грошових коштів з відповідача. Приватний виконавець, накладаючи арешт, не врахував, що транспортний засіб не знаходиться у власності відповідача. На момент продажу автомобіля він був вільний від арешту, а виконавче провадження не було відкрито. Арешт був накладений вже після його придбання позивачем, а позивач є добросовісним набувачем. Накладений арешт перешкоджає позивачу у повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядження своїм майном. Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 26.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 08.08.2023 до участі у розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз». У поясненнях, які надійшли до суду 18.08.2023, АТ «Запоріжгаз» просило відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Свою позицію обґрунтувало тим, що спірний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку, пославшись при цьому на правову позицію Верховного Суду, висловлену у справі № 683/2694/16-ц. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] та його представники у судове засідання не з`явились. У заяві від 23.09.2023 представник позивача, адвокат Мельнікова А.А., просила суд розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи треті особи судове засідання не з`явились. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з договором комісії № 7571/21/003757, укладеним 22.04.2021 між [PERSON] (комітент) та ТОВ «Торато» (комісіонер), комісіонер зобов`язався за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу ВАЗ 210990-20, 2006 року випуску, н.з. [NUMBER] . 22.04.2021 між ТОВ «Торато» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, на підставі якого останній придбав у власність автомобіль ВАЗ 210990-20, 2006 року випуску, н.з. [NUMBER] . Постановою від 25.08.2022 у виконавчому провадженні № 69722331 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. наклав арешт на належний [PERSON] автомобіль ВАЗ, н.з. [NUMBER] . Також постановою від 26.08.2022 у виконавчому провадженні № 69722374 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. наклав арешт на належний [PERSON] автомобіль ВАЗ, н.з. [NUMBER] . Отже, вказані арешти були накладені вже після укладення договорів комісії та купівлі-продажу транспортного засобу. Боржником у вказаних виконавчих провадженнях є [PERSON] , а стягувачем Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз». За приписами ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Статтею 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16. Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Верховний Суд у неодноразово висловлених правових позиціях зазначав, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. Отже, відповідачами у справах за такими позовами є стягувач і боржник. У даній справі позивач визначив відповідачем лише боржника [PERSON] . Таким чином, позивач не зазначив усіх відповідачів, що є підставою для відмови у позові. При цьому суд враховує, що на стадії підготовчого провадження сприяв сторонам в реалізації їх процесуальних прав, за власною ініціативою залучивши до розгляду справи Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз». Також суд враховує, що на стадії підготовчого провадження позивач чи його представники не звертались до суду із заявою про залучення у якості співвідповідача АТ «Запоріжгаз», хоча мали право та об`єктивну можливість це зробити. Урахувавши встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про необхідність відмови у позові із вказаних підстав. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed