Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

08.08.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади,\~в особі\~Слобожанської селищної\~ради Чугуївського\~району Харківської\~області з вимогою встановити факт, що має юридичне значення, а саме що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , станом на день її смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований наступним: [INFO] у віці 91 рік в с. Геївка Чугуївського району Харківської області померла його мати [PERSON] . Останнім місцем реєстрації матері була наступна адреса: [ADDRESS] , а тому місцем відкриття спадщини, в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є с. Геївка Чугуївського району Харківської області. Станом на день смерті матері разом з нею ніхто не мав зареєстрованого місця проживання. Його батько (чоловік матері) [PERSON] помер [INFO] . До нотаріальної контори із заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений Законом строк ніхто не звертався. За життя мати була власником нерухомого майна, у складі якого, зокрема є земельна ділянка, площею 0,5740 га (сіножаті), цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий помер 6321783000:02:000:0496, розташована на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області. Шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини закінчився 28.07.2022, але, як відомо, 24.02.2022 в Україні розпочалася війна, у зв`язку з чим було прийнято ряд нормативно-правових атів, що стосуються і прийняття спадщини, зокрема: Постановою КМУ від 28.02.2022 № 164 (зі змінами в редакції КМУ № 719 від 24.06.2022) встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але більше ніж на чотири місяці. На день смерті матері він дійсно не був зареєстрований разом з нею за однією адресою, але постійно проживав разом з нею з 2017 року за однією адресою. Після його звернення наприкінці червня 2023 року до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було вказано нотаріусом на те, що факт проживання зі спадкодавцем за однією адресою підтверджується тільки реєстрацією (пропискою), а показання свідків не мають ніякого значення, оскільки встановлення такого роду фактів можливе тільки у судовому порядку, з дотриманням правил ЦПК України, в зв`язку з чим нотаріусом надано йому лист-відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.06.2023. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 10.08.2023 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 04.09.2023. 22.08.2023 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Слобожанської селищної ради. 04.09.2023 підготовче засідання відкладено, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 04.10.2023 підготовче засідання відкладено, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.10.2023. Під час судового розгляду позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позовну заяву задовольнити. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірними є факт спільного проживання позивача разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Згідно паспорта Серія [NUMBER] , виданого 13.02.2002 Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області, позивач [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13-15). Даними свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , копія якого надана позивачем [PERSON] , підтверджується, що він є сином [PERSON] та [PERSON] (а. с. 17). Згідно свідоцтву про смерть Серія [NUMBER] , виданому 13.09.2011 Нижньобишкинською сільською радою Зміївського району Харківської області, [PERSON] помер [INFO] у віці 72 років в с.\~\~Геївка Чугуївського району Харківської області (а. с. 18). Згідно свідоцтву про смерть Серія [NUMBER] , виданому 05.02.2022 Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] померла [INFO] у віці 91 років в с.\~\~Геївка Чугуївського району Харківської області (а. с. 16). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, 16.07.2014 посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В. І., зареєстрованого в реєстрі за № 512, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 24321114 від 16.07.2014, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,5740 га (сіножаті), цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6321783000:02:000:0496, що розташована на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області (а. с. 19, 20-21). З Акта обстеження, складеного 13.07.2023 [PERSON] , в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , з письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] від 10.07.2023 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , в віці 91 рік. Сім`я [PERSON] на протязі всього життя його матері [PERSON] постійно піклувалася про здоров`я та добробут матері. [PERSON] з 2017 року постійно мешкав з матір`ю, хоча основне місце його реєстрації в смт Донець Ізюмського району Харківської області. За весь час проживання з матір`ю [PERSON] сумлінно виконував свої обов`язки по відношенні до матері, у них був спільний бюджет, який витрачався, як на ліки та харчі, так і на ведення господарства (а. с. 22-25). Свідки [PERSON] \~та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини, що викладені у зазначеному вище акті обстеження від 13.07.2023, а також повідомлені позивачем у позовній заяві та в судовому засіданні. З листа приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області № 406/01-16 від 29.06.2023 вбачається, що на письмове звернення [PERSON] від 29.06.2023, повідомлено, що згідно п. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України "Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини". У відповідності до п. 1 ст. 1269 ЦК України "Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини". В разі, якщо справа відкрита не була, то відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК: "За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини." В зв`язку з цим, для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] необхідно звернутися до суду (а. с. 27). З листа Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №\~01-21/1146 від 06.09.2023 вбачається, що згідно відомостей Реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Померла [INFO] . За вказаною адресою разом з нею на час її смерті [INFO] більше ніхто не був зареєстрований (а. с. 41, 42). З листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області № 982/01-16 від 08.09.2023, Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73838192 від 06.09.2023 вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] , з заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а. с. 44, 45). Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №\~2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. У відповідністю з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачем надано докази, сукупністю яких підтверджується факт його постійного проживання на момент відкриття спадщини разом з матір`ю\~ [PERSON] \~за адресою\~її реєстрації\~та проживання,\~інші спадкоємці\~відсутні,і цей факт має для нього юридичне значення, оскільки дає підстави для спадкування за законом. Водночас, через відсутність реєстрації місця проживання позивача за адресою, де була зареєстрована його мати, він не має можливості надати нотаріусу документи, що підтверджують цей факт, у зв`язку з чим не може реалізувати своє право на звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин, позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. З урахуванням характеру спірних правовідносин та відсутності вимог позивача про відшкодування судових витрат, витрати по сплаті судового збору залишаються понесеними за його рахунок.

Outcome: approved