Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , якому за життя належала земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті її мати [PERSON] успадкувала вказану земельну ділянку, але не оформила на неї спадкових прав. [INFO] померла її мати, яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті її матері залишилося спадкове майно: квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , та вказана земельна ділянка, яку її мати успадкувала після смерті її батька [PERSON] . Заповіту її мати не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті її матері є тільки її рідні сестри [PERSON] та [PERSON] . Батьки її матері померли, документи про їх смерть у неї відсутні. Вона та її рідні сестри узгодили між собою, що після смерті матері вона отримає спадщину. Строк подання заяви про прийняття спадщини припав на листопад 2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211 на всій території України був встановлений карантин, який постановою від 09.12.2020 за № 1236 був продовжений до 31.12.2021. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Під час дії карантину діти часто хворіли, навчання у школі було дистанційне. До 31.03.2022 були запроваджені протиепідемічні заходи, у зв`язку з чим обмежено пересування людей, рух транспорту, прийом в нотаріальних конторах, запроваджені вимоги щодо обов`язкової вакцинації, негативного тесту на COVID-19 тощо. За вказаних обставин, оскільки вона проживала в іншому населеному пункті - в м. Чернігові, тому не мала можливості в будь-який час поїхати до нотаріальної контори в м.Славутич. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час. У м. Чернігові з перших днів війни велися активні бойові дії, тому вона з дітьми в середині березня 2022 року виїхала за межі міста. З 17.03.2022 по 28.04.2022 разом з дітьми вона перебувала у Польщі, а після повернення до України проживала разом з дітьми в Закарпатській області, оскільки її емоційний стан був дуже тяжкий і думки були лише про те, щоб врятувати життя дітей та своє. Після повернення до м.Чернігова поїздка до нотаріуса в м. Славутич була ускладнена тим, що транспортне сполучення з м. Славутич довгий час було відсутнє. [INFO] помер її чоловік [PERSON] , що також стало тяжкою обставиною її життя. Тому тільки 09 травня 2023 року вона оформила та надіслала заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] до Славутицької державної нотаріальної контори, на яку 31.05.2023 отримала відповідь № 132/01-16 від 17.05.2023, в якій зазначено, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому їй рекомендовано звернутися до суду із заявою про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини. З наведених підстав, посилаючись на статті 1216-1218, 1220-1223, 1268-1270, 1272 ЦК України, позивачка просила визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 19 червня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17 липня 2023 року. Ухвалою суду від 17 липня 2023 року замінено неналежного відповідача - Ріпкинську об`єднану територіальну громаду в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області на належного- Любецьку об`єднану територіальну громаду в особі Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Підготовче засідання відкладено на 08 серпня 2023 року на підставі пункту 2 частини 2 статті 198 ЦПК України. 08\~серпня 2023\~року цивільну\~справу було\~знято з\~розгляду у\~зв`язку з\~перебуванням судді\~Бабич Н.С.\~у щорічній\~відпустці з\~07.08.2023\~по 05.09.2023\~та призначено\~підготовче засідання\~на 18 вересня 2023 року. Ухвалами суду від 18 вересня 2023 року, 04 жовтня 2023 року, та 12 жовтня 2023 року в підготовчому засіданні були оголошені перерви на підставі пункту 4 частини 5 статті 198 ЦПК України у зв`язку із задоволенням клопотання позивачки та її представника про витребування доказів. Підготовче засідання було призначено на 25 жовтня 2023 року. Позивачка [PERSON] та її представник-адвокат Климчук В.В. у призначене підготовче засідання не прибули, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлені належним чином. До суду від представника позивачки-адвоката Климчук В.В. надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за відсутності її та позивачки, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач \~Славутицька міська\~територіальна громада\~в\~особі\~Славутицької міської\~ради Вишгородського\~району Київської\~області свого представника в призначене підготовче засідання не направила, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлена належним чином. Міський голова [PERSON] у поданому до суду клопотанні просив розглядати справу за відсутності представника Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, проти позовних вимог не заперечують. Відповідач Любецька об`єднана територіальна громада в особі Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області свого представника у підготовче засідання не направила, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлена належним чином. До суду надійшло клопотання від в.о. селищного голови Слободської А., в якому вона просила судове засідання проводити за відсутності представника селищної ради, зазначила, що позовні вимоги визнають у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у призначене підготовче засідання не прибула, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлена належним чином. Третя особа [PERSON] у призначене підготовче засідання не прибула, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлена належним чином. У матеріалах справи знаходиться її заява, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Згідно з\~частиною 2\~статті 247\~ЦПК України\~в разі\~неявки\~в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень\~цього Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників\~справи,\~фіксування\~судового процесу\~за допомогою\~звукозаписувального технічного\~засобу не\~здійснюється.\~З огляду\~на викладене,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалось. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець смт Вільча, Поліського району, Київської області, помер [INFO] у м. Славутич, Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.02.2019 (а.с.12). Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05.12.2014, виданим державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області, земельна ділянка з кадастровим номером: 7424485600:14:001:0098 та цільовим призначенням: для індивідуального садівництва, площею 0,06 га, розташована за адресою: Чернігівська область, Ріпкинський район, с/рада Неданчицька, «Озерне» садівниче товариство, зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] ( а.с.14). Згідно з\~додатком до\~розпорядженням Кабінету\~Міністрів України\~від 12.06.2020\~№730-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Чернігівської області» до Любецької територіальної громади Любецького району віднесено, зокрема, Неданчицьку територіальну громаду. Відповідно до пункту 25 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Чернігівській області утворено Чернігівський район (з адміністративним центром у місті Чернігів) у складі територій, зокрема, Ріпкинської селищної, Чернігівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Таким чином, земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером: 7424485600:14:001:0098, цільовим призначенням: для індивідуального садівництва, площею 0,06 га, зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] , знаходиться на території Любецької територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області. Як убачається з інформації №15-08/1668 від 06.10.2023 Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, яка надійшла на виконання вимог ухвали суду від 04 жовтня 2023 року, станом на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , з 07.11.2000 по 17.06.2021 ( знята з реєстрації у зв`язку із смертю) ( а.с.147). З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00041897166 від 18.10.2023, який надійшов на виконання вимог ухвали суду від 12 жовтня 2023 року, видно, що [PERSON] станом на день смерті перебував у шлюбі з [PERSON] , який було зареєстровано 23 серпня 1970 року виконавчим комітетом Вільчанської селищної ради Поліського району Київської області, актовий запис №31 ( а.с.174-175). За час шлюбу в них народилися три дочки: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народилася [INFO] у м. Прип`ять, Чорнобильського району, Київської області; її батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.03.1977 ( а.с.45). Як убачається з позовної заяви, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.06.1987 [PERSON] народилася [INFO] у селі Новошипеличі, Чорнобильського району, Київської області; її батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] ( а.с.51, 120). 18 грудня 1992 року [PERSON] одружилася з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » ( а.с. 119). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.07.1989 та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00041896982 від 18.10.2023, який надійшов на виконання вимог ухвали суду від 12 жовтня 2023 року, [PERSON] народилася [INFO] у м.Славутич, Київської області; її батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] ( а.с.11, 176-177). Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 73138396 від 10.07.2023 [PERSON] за життя заповітів не залишив (а.с.56). Після його смерті спадкова справа не відкривалася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №73103877 від 06.07.2023 (а.с.55). Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька позивачки - [PERSON] , який помер [INFO] , була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки станом на день його смерті була зареєстрована та проживала за адресою, за якою він був зареєстрований станом на день смерті. Проте [PERSON] спадкових прав на спадщину після смерті [PERSON] не оформила. Інші спадкоємці першої черги за законом, тобто його дочка [PERSON] (позивачка) та дочки: [PERSON] , [PERSON] (треті особи) після смерті [PERSON] не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. [PERSON] , [INFO] , уродженка села Вільча Поліського району, Київської області померла [INFO] у м. Чернігів, Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.05.2021 ( а.с.12 зв.ст.). Як видно з договору купівлі-продажу, посвідченого 11 жовтня 2000 року державним нотаріусом Наваліхіною О.О., зареєстрованого в реєстрі за №4672, за життя [PERSON] придбала квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , право особистої власності на яку зареєстровано за нею Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №448/73 від 11.10.2000 ( а.с. 13, зв.ст.). Відповідно до п. 10 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Таким чином, м. Славутич віднесено до Вишгородського району Київської області. Як убачається з інформації № №15-08 від 06.10.2023, яка надійшла на виконання вимог ухвали суду від 04 жовтня 2023 року, станом на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] , де вона була зареєстрована з 07.11.2000 по 17.06.2021, зареєстровані особи відсутні ( а.с.147). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72398923 від 09.05.2023, [PERSON] за життя заповітів не залишила (а.с.18). Після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №72398877 від 09.05.2023 (а.с.18). Позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить відмітка у графі «Місце проживання» її паспорта серії [NUMBER] від 28.02.2006 ( а.с.10, зв.ст.). 09 травня 2023 року [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] до Славутицької державної нотаріальної контори ( а.с.16, зв.ст.). Листом №132/01-16 від 17.05.2023 завідувач Славутицької державної нотаріальної контори Наваліхіна О. повідомила позивачці, що заява про прийняття спадщини подана з порушенням встановленого законом шестимісячного строку з дня смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті останньої вона там не була разом зареєстрована. Зазначила, що для отримання спадщини необхідно звернутися до суду за подовженням строку для прийняття спадщини, а після вирішення питання судом, звернутися до Славутицької державної нотаріальної контори з питанням відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] ( а.с.17). Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Як убачається зі змісту позовної заяви, [PERSON] та її рідні сестри [PERSON] , [PERSON] домовилися між собою про те, що спадщину після смерті їхньої матері [PERSON] , яка померла [INFO] , отримає позивачка. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) ( стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до статті 1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Із трьох спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тільки позивач [PERSON] звернулася із заявою від 09 травня 2023 року про прийняття спадщини за законом. Проте завідувач Славутицької державної нотаріальної контори Наваліхіна О. листом №132/01-16 від 17.05.2023 повідомила [PERSON] про пропуск останньою строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та необхідність вирішення питання про його поновлення в судовому порядку для отримання спадщини. Частиною першою статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як убачається із змісту позовної заяви [PERSON] вказала причинами пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , такі обставини: запровадження на всій території України карантину та його продовження до 31.12.2021, а також протиепідемічних заходів, відповідно до яких було обмежено пересування людей, рух транспорту, у зв`язку з чим вона не мала можливості в будь-який час поїхати до нотаріальної контори у м. Славутич; введення на території Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та ведення в м.Чернігові з початку війни активних бойових дій, через що вона з дітьми була вимушена виїхати за межі України, де знаходилася деякий час; відсутність транспортного сполучення з м.Славутич; смерть її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , що стало для неї тяжкою обставиною. На підтвердження перебування у шлюбі з [PERSON] позивачка надала копію свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , відповідно до якого шлюб між ними зареєстровано 28 квітня 2011 року; прізвища після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] » ( а.с.21). На підтвердження того, що позивачка має двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вона надала копії їх свідоцтв про народження, відповідно до яких батьками дітей зазначені: [PERSON] , [PERSON] ( а.с.19). Як видно із відміток у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, на ім`я [PERSON] , 17.03.2022 вона виїздила за межі України, а 28.04.2022 повернулася до України ( а.с.20). Чоловік позивачки [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.02.2023 (а.с. 21 зв.ст.). Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлений з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин неодноразово продовжувався відповідними постановами Кабінету Міністрів України та був скасований тільки з 01 липня 2023 року. Суд погоджується з доводами позивачки, що необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) створили їй перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті матері. 24 лютого 2022 року з 05 години 30 хвилин у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022\~№64/2022 введено воєнний стан. Режим воєнного стану триває і до цього часу. З відкритих джерел вбачається, що з перших днів війни на території міста Чернігова велися активні воєнні дії. Так, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 активні бойові дії на території Чернігівської міської територіальної громади велися в період з 24.02.2022 по 31.03.2022. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1)у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Проаналізувавши встановлені\~обставини у\~справі,\~оцінивши надані\~докази в\~їх сукупності\~та наведені\~позивачкою причини\~пропуску строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини,\~суд вважає\~їх поважними,\~оскільки встановлено,\~що позивачка\~пропустила встановлений\~законом строк\~для прийняття\~спадщини з\~поважних причин,\~які були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємиці на вчинення цих дій. Крім того, суд враховує, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Також суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємиці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за нею права на спадщину. Спадкоємиця після визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись до нотаріуса, після чого вважається такою, що прийняла спадщини. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка при поданні позовної заяви сплатила судовий збір в сумі 1 073,60 гривень, який зарахований до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.1-2). У позовній заяві [PERSON] просила судові витрати покласти на неї (а.с.9). За змістом частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 13\~ЦПК\~України передбачено,\~що учасник\~\~справи розпоряджається\~своїми правами\~щодо предмета\~спору\~на\~власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. З урахуванням викладеного, суд не стягує з відповідачів судові витрати зі сплати судового збору на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved