Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.11.2018 між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання фінансових послуг №181127-093845 на суму 3000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн за кожень день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Таким чином, згідно з Кредитним договором, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 3000,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 960,00 грн. у строк 16 днів до 12.12.2018. Окрім зазначеного, відповідач також взяв на себе зобов`язання, у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені згідно Кредитного договору. Товариство, в свою чергу, виконало свої зобов`язання. На момент 12.12.2018 термін платежу за договором настав, однак відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме: не повернув отримані на підстав укладеного договору кошти та не сплатив проценти. Станом на 27.10.2021 заборгованість відповідача за Кредитним договором склала: сума кредиту 3000,00 грн., проценти за користування кредитом 63241,62 грн., пеня 602,38 грн., індекс інфляції за весь період прострочення 780,66 грн та 3% річних від простроченої суми 2998,10 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 70622,76 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області Горяінової К.А. від 16.12.2021 відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного провадження без повідомленням сторін. Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області Лемець С.П. від 09.05.2023 прийнято справу до свого провадження, постановлено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, з матеріалів позовної заяви вбачається, що просив справу розглядати без участі позивача за наявними матеріалами, проти заочного рішення не заперечував. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, із заявами та клопотаннями не звертався. За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що основним видом діяльності ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статуту (а.с. 42, 44-46). 27.11.2018 між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання фінансових послуг №181127-093845 на суму 3\~000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн за кожень день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача (а.с.11). Заява-анкета для отримання кредиту містить персональні дані позивача, зокрема, його паспортні дані, номер картки платника податків, а також номер банківського рахунку, на який перераховуватимуться грошові кошти. Крім того, у заяві зазначені відомості про сторін договору, розмір суми кредиту, процентну ставку за кожен день та річну, строк кредитування, відповідальність за порушення умов договору, зазначено, що клієнту надається фінансова послуга, а саме\~короткостроковий кредит на особисті потреби. Заповненням анкети-заяви позивач підтвердив ознайомлення з умовами надання фінансової послуги (передбаченої ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). Таким чином, суд установив, що Кредитний договір №181127-093845 від 27 листопада 2018 року укладений сторонами в\~електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Товариство свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів виконало повністю, кошти за Кредитним договором в сумі 3000 грн. було перераховано на банківську картку позичальника платіжною системою Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (WayForPay), яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY» (а.с.13). Згідно з кредитним договором, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 3000 грн. та сплатити проценти у розмірі 960,00 грн. у строк 16 днів до 12.12.2018. Розмір процентів: 2% за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних). Дата початку нарахування відсотків розпочинається з 27.11.2018. При виникненні заборгованості позичальник також зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67% (а.с 11). У інформаційній довідці щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених Товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій містяться дані відповідача [PERSON] , його прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, відомості про місце роботи, щомісячний дохід та сімейний стан. Також у ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти (а.с 12). Відповідно до п. п. 4-6 заяви-анкети відповідач підтвердив, що доступ до заповнення від його імені заяв-анкет на офіційному сайті Товариства (pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua) належить лише йому, ні які інші особи не мають можливості скористатись від його імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від його імені на сайт pzaim.zp.ua абоwww.bistrozaim.ua, є дійсними та надані ним особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на його картковий рахунок надані з його особистого мобільного телефону є дійсними та надані ним особисто (а.с 11). Згідно наданого позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» інформації щодо порядку (процедури) отримання кредиту та підписання електронних договорів, після подачі відповідної заяви позичальником [PERSON] отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети (а.с.56-61). ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 27.11.2018 через платіжну систему за допомогою ТОВ «ВЕР ФОР ПЕЙ» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 3000 грн. на платіжну картку. Згідно довідки ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на банківську кредитну картку, вказану відповідачем при оформленні заяви-анкети 27.11.2018, перераховані кошти за кредитним договором у розмірі 3000 грн., деталі транзакції, категорія картки, її номер, час запиту: 27.11.2018 о 09:42:46 (а.с.13). Відповідно до розрахунку ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованості за кредитним договором №181127-093845 від 27.11.2018 станом на 27.10.2021 року складає 66\~844,00 грн., у тому числі: 3000,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 63\~960,00 грн. - заборгованість за відсотками; 1500,00 грн. - пені; 0 грн. штраф; 780,66 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2998,10 грн. - 3% річних від простроченої суми. При цьому, 18.12.2023 [PERSON] було сплачено 718,38 грн. відсотків та 897,62 грн. пені (а.с.15-41). Оскільки відповідачем було частково внесено кошти на рахунок Товариства в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, то це свідчить, що відповідач визнав борг і підтвердив свій обов`язок повернути кредит у розмірі 3000 грн. та сплатити відсотки у розмірі 960,00 грн. Відповідач свої обов`язки за кредитним договором не виконав, а саме станом на 12.12.2018 не повернув кредитні кошти. За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у\~письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у\~випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на\~розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~це дані в\~електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор\~це алфавітно-цифрова послідовність, що\~її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в\~електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в\~письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за\~допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики\~3 000 грн. Таким чином, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики у розмірі 3000 грн, є доведеною. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору №181127-093845 від 27.11.2018 ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», як фінансова установа, надало відповідачу суму позики, яку він зобов`язувався повернути у повному обсязі до 12.12.2018. Таким чином, позикодавець ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» відповідно до\~ст.1048 ЦК України\~має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 12.12.2018. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. Як вбачається з розрахунку заборгованості, визначена позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за користування позикою в сумі 63241, 62 грн. включає період з 27.11.2018 по 27.10.2021, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки, тому заявлена позикодавцем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 13.12.2018 по 27.10.2021 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а погашення заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 27.11.2018 по 12.12.2018 в сумі 960,00 грн. підлягає частковому задоволенню, оскільки була сплачена відповідачем частково в розмірі 718,38 грн. Отже стягненню з відповідача підлягає 241,62 грн.. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача в порядку ч.2\~ст.625 ЦК України, 780,66 грн. - індексу інфляції за весь період прострочення та 2998,10 грн. - 3% річних від простроченої суми, суд враховує наступне. Відповідно до\~ст.625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з наданих ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» розрахунку збитків від інфляції та розрахунку 3% річних, за період з 27.11.2018 по 27.10.2021 нараховано збитки від інфляції в сумі 780,66 за весь період прострочення та 3% річних в сумі 2998,10 грн. від простроченої суми, то у їх стягненні необхідно задовольнити. З розрахунку заборгованості наданого позивачем встановлено, що всього нараховано 1500 грн. пені, але 18.12.2018 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем було сплачено 718,38 грн. в рахунок погашення нарахованих відсотків та сплачено 897,62 грн. пені, тому суд враховує оплату пені в розмірі 897,62 грн., внесену відповідачем 18.12.2018 (що не заперечується позивачем та відображено в розрахунку заборгованості), і тому до стягнення з відповідача підлягає 602,38 грн. Враховуючи вищенаведене правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд приходить до переконання, що позивачем доведено, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань не виконав належним чином умови кредитного договору та не повернув у визначені строки отримані в кредит кошти, отже з [PERSON] підлягає стягненню 3000 грн. - тіла кредиту; 241,62 грн. процентів за користування кредитом; 780,66 грн. - індексу інфляції за весь період прострочення; 2998,10 грн. - 3% річних від простроченої суми; 602,38 грн. - пені, а всього 7622,76 грн., в іншій частині задоволення позовних вимог слід відмовити. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено 2270 грн судового збору. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог (10.79% від ціни позову), на користь позивача з відповідача слід стягнути 244,93 грн судового збору.

Outcome: partial