Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним посилаючись на те, що 12.09.2001 року між позивачами та [PERSON] відповідно до ЗУ «Про товарну біржу», Правил біржової торгівлі, згідно рішення № 188384 від 12.09.2001 року був укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується копією договору купівлі продажу нерухомості від 12.09.2001 року. У відповідності до п. 1 вказаного Договору об`єктом купівлі-продажу згідно Договору був житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований в [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 900 кв.м. і в цілому складається: стіни шлакоблочні, обкладені цеглою, покритий шифером, жилою площею 45.9 кв.м., Б гараж, В хлів, Д вбиральня, Г підвал, №1 забор, №2 ворота з хвірткою.\~ Відповідно до п. 2 Договору зазначений об`єкт нерухомості належав\~ [PERSON] \~на підставі Договору купівлі продажу, який посвідчено у Ватутінській нотаріальній конторі від 21.07.1994 року, та зареєстровано\~ в реєстрі за № 3150 та зареєстровано в реєстрі нерухомості Тальнівським БТІ \~№787 від 11.09.2001 під реєстровим №2227. Згідно Договору об`єкт нерухомості був проданий за 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. Визначену Договором суму [PERSON] \~отримав від позивачів\~повністю до підписання цього договору, що підтверджується відповідним підписом\~ [PERSON] на другій сторінці договору. Як вбачається з Договору купівлі-продажу, він зареєстрований на товарній біржі «Українська товарна біржа» 12.09.2001\~року за реєстраційним номером 188384. Крім того, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами було зареєстроване позивачами і в КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», що підтверджується відміткою на зворотній стороні договору. На час укладення Договору позивачам та відповідачу не було відомо, що правочин підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до якого, зокрема ст. 15, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. 20.06.2023 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянської Н.Б. з метою відчуження належного\~їм на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Проте, нотаріус їм\~відмовив у вчиненні нотаріальної дії з підстав того, що вказаний договір, не може бути прийнятий в якості правовстановлюючого документа, оскільки сторонами договору не додержано вимог ст. 227 ЦК України (в редакції, яка діяла в момент укладання договору) в частині його нотаріального посвідчення. Таким чином, на даний час позивачі не можуть розпорядитися належним\~їм\~житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, у зв`язку із недотриманням форми правочину, а саме відсутністю нотаріального посвідчення договору, а тому вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. До початку судового засідання представник позивачів подав до суду заяву в якій позов підтримала повністю, просив суд слухати справу за його відсутності та не заперечив проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно договору купівлі-продажу нерухомості від 12 вересня 2001 року, [PERSON] продав, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] придбали об`єкт нерухомості житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Даний договір був зареєстрований у Тальнівському відділі реєстрації Української Товарної Біржі за №188384, а також зареєстрований в Тальнівському відділку БТІ за реєстраційним номером 2227, що підтверджується написом на договорі. Згідно зі свідоцтвом про шлюб [PERSON] 04.09.2005 зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про шлюб [PERSON] 22.10.2010 зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, від 10 грудня 1991 року (яка на момент укладання договору купівлі-продажу була чинна) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року № 3 (з наступними змінами) „Про судову практику про визнання угод недійсними якщо нотаріально не посвідчена угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі визнати таку угоду дійсною. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі ст. 220 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику про визнання угод недійсними

Outcome: approved