Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

28.08.2023 року [PERSON] через свого представника адвоката Приймака О.Ю. звернулася до суду з позовом про визнання батьківства, який обґрунтований тим, що з червня 2022 р. позивач та відповідач проживали разом та мали намір створити сім`ю. [INFO] у позивача народилася від відповідача спільна донька [PERSON] . Однак [PERSON] будучи на той час добровольцем та в складі різних підрозділів, а з червня 2023 р. в складі ЗСУ (вч [NUMBER] ) захищає Україну від збройної агресії російської федерації, залишив позивача та поїхав на фронт, сказавши, що після війни вирішить всі формальності, так як зараз в нього немає часу на це. У зв`язку з цією обставиною запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведений в порядку ст..135 СК України. Прізвище дитини записано за прізвищем позивачки, а по батькові - зі слів матері. Відповідач добровільно погодився провести дослідження ДНК батьківства, у зв`язку з чим 17.08.2023 р. за заявою позивача Київським НДЕКЦ МВС відібрано зразки біологічних матеріалів та розпочато дослідження. Зважаючи на ту обставину, що відповідач є військовослужбовцем ЗСУ та приймає безпосередню участь в бойових діях, в позивача є об`єктивні застереження та страхи, а тому вона бажає встановити батьківство своєї доньки не чекаючи закінчення війни. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] на момент народження [PERSON] у шлюбі з [PERSON] не перебувала, державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України, батьком дитини у свідоцтві про народження записаний [PERSON] . В зв`язку з цим позивач просить суд встановити, що [PERSON] [INFO] громадянин Азербайджану (паспорт [NUMBER] ) є рідним батьком [PERSON] [INFO] . Внести зміни до актового запису про народження [PERSON] [INFO] за №114 від 11.04.2023 року, складеного Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), виключивши запис про те, що батько є [PERSON] , вказавши що батьком дитини [PERSON] є [PERSON] [INFO] громадянин Азербайджану (паспорт [NUMBER] ), змінити відомості про батька записавши « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Ухвалою суду від 04.10.2023 було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності та за відсутності її представника, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, в своєму клопотанні просив суд справу розглянути за його відсутності та за відсутності його представника, він визнає своє батьківство щодо [PERSON] , визнає позов і просить його задовольнити. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради в судове засідання не з`явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління 11.04.2023 р., актовий запис № 114 [PERSON] народилася [INFO] , батько зазначений [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.13). [PERSON] , [INFO] є громадянином Азербайджана , паспорт [NUMBER] . З копії довідки №05/04-36 від 05.04.2022 р. вбачається, що [PERSON] з 25.02.2022 р. по 02.04.2022 р. перебував у складі підрозділу ОДЧ «Карпатська Січ» №23 ТрО м.Києва, який приймав безпосередню участь у боях по захисту Києва та України від збройної агресії зі сторони російської федерації. (а.с.20) Копією військового квитка серії [NUMBER] від 12.07.2023 р. підтверджується, що [PERSON] за контрактом проходить службу в ЗСУ (а.с.18-19) З фотографій вбачається, що [PERSON] визнає своєю дитину на фотознімках (а.с.25-26) Згідно Висновку експертного дослідження №СЕ-19/111-23/43537-БД від 31.08.2023 р. встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразків букального епітелію [PERSON] (об`єкт №1.1), [PERSON] (об`єкт №2.1) та [PERSON] (об`єкт №3.1). [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON] . Ймовірність даної події складає 99,9999999999551%. (а.с.42). Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ч.4 ст.128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього кодексу. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Відповідно до пп. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13 пп. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є : рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Суд, з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, приходить до висновку що позов необхідно задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору за подання позовної заяви, з одночасним поверненням позивачу 50 відсотків від сплаченого судового збору.

Outcome: approved