Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1136223 від 25.08.2023 року (а.с.5) звернувся до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 січня 2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізької міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 01. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що протягом останнього часу взаємовідносини між сторонами значно погіршились, сторони проживають окремо один від одного. На сьогоднішній сторони припинили фактичні шлюбні стосунки, позивач та відповідач спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Сторони стали один для одного чужими людьми, намірів врятувати сім`ю не мають. Подальше спільне життя в якості подружжя неможливе, сторони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. За таких обставин подальше спільне життя подружжя із збереженням сім`ї позивач вважає недоцільним. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд не надавати час для примирення, та розірвати шлюб, який укладений між [PERSON] та [PERSON] , та який зареєстрований 03 січня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізької міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 01. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 07 вересня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.15). У судове засідання позивач [PERSON] і представник позивача [PERSON] не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, представник позивача\~ [PERSON] \~надав до\~канцелярії суду\~заяву,\~в якій\~останній підтримав\~позовну заяву\~у повному\~обсязі та\~просить розглянути\~позовну заяву\~за його\~відсутності та\~за відсутності\~позивача,\~проти ухвалення\~заочного рішення\~не заперечує\~(а.с.23). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. При цьому відповідач надала до канцелярії суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.24). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 3 статті 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 03 січня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на «[PERSON] », про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізької міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03 січня 2015 року, відповідний актовий запис № 01 (а.с.8). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізької міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії № [NUMBER] від 23 лютого 2016 року, актовий запис № 50 (а.с.9). Враховуючи, що сторони не підтримують шлюбні стосунки, не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, приймаючи до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб необхідно розірвати. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, а саме, у розмірі 536 грн. 80 коп., згідно квитанції № 1202168214 від 28.08.2023 року, виданої АТ «Укрпошта», оригінал якої міститься у матеріалах справи (а.с.4). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved