Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

11.09.2023 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.08.2014 вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Комунарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 622. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Просила шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Ухвалою судді від 14.09.2023 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, у відзиві зазначивши, що із позивачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть та фактично шлюбні відносини припинені. Можливості примирення немає. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. У заяві зазначив, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01.08.2014 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 622, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2014 (а.с. 9). Від шлюбу\~сторони мають\~дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~виданого повторно\~03.03.2023\~Відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у м.\~Чернігові Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції,\~актовий запис\~№ 12\~від 08.01.2015\~(а.с.\~10),\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 03.03.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 377 від 26.07.2017 (а.с. 11). Шлюбні відносини між сторонами на даний час припинені з підстав відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сумісне життя. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~ За приписами ч. 3 ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнав позов, про що подав суду відзив, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач під час реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просить відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~ Позивач не просила суд здійснити розподіл судових витрат, а тому дане питання судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved