Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, серед іншого, входить домоволодіння та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,5516 га, яка знаходиться на території Охрімовецької сільської ради, посвідчена державним актом серії РІ № 839065. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформити свої спадкові права та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна - домоволодіння. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом відмовлено у зв`язку з тим, що державний акт серії РІ № 839065 виданий 26.04.2001 року, тобто після смерті спадкодавці, яка померла [INFO] . Позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на завершення приватизації на земельну ділянку з кадастровим номером 6820686000:04:012:0198. 25.05.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 18.09.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала на адресу суду клопотання, у якому зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Представник Віньковецької селищної ради Лужняк В.О. у судове засідання не з`явився, але надіслав письмове клопотання, у якому просить розгляд справи проводити за відсутності представника селищної ради, а рішення винести на розсуд суду. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Плюх В.О. у судове засідання не з`явилася, але надіслала письмове пояснення, у якому просить розгляд справи проводити за відсутності представника третьої особи. У письмових поясненнях звернула увагу суду на те, що Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не розпоряджається спірною земельною ділянкою та ніяких документів не видавало, оскільки вона належить до земель колективної власності, а не до земель державної власності. Крім того, видача державного акту на право власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Держкомзему України при проведенні державної реєстрації земельної ділянки лише до 01.01.2013 року. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.03.1999 року. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV, який набрав чинності 01.01.2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Тому питання щодо прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] повинні регулюватися Цивільним кодексом Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 4113 від 22.12.2009 року [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Також до спадкового майна після смерті [PERSON] належить і право на земельну частку (пай) розміром 1,98 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0183314, виданого Віньковецькою райдержадміністрацією 02.12.1996 року, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за № 488. Згідно додатку 1 до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 019 у списку громадян-членів КСП «Нива» с. Охрімівці Віньковецького району Хмельницької області за № 517 рахується [PERSON] . Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Віньковецькою райдержадміністрацією КСП «Нива» с. Охрімівці [PERSON] видано сертифікат серії ХМ № 0183314 розміром 1,98 умовних кадастрових гектари. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 839065 від 26.04.2001 року [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,552 га в межах згідно з планом на території Охрімовецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Але вказаний державний акт виготовлений вже після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 9 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю. Тому з моменту смерті [PERSON] втратила цивільну правоздатність, тобто втратила здатність набувати цивільні права та обов`язки. Отже, [PERSON] за життя не встигла виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку як власник земельної частки (паю) і не набула право власності на земельну ділянку згідно державного акту. Реєстрація земельної ділянки в державному земельному кадастрі не підтверджує право власності на земельну ділянку за [PERSON] . Позивач помилково вважає приватизацією процес виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки власником земельної частки (паю), який врегульований законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003року № 899-IV (надалі Закон № 899-IV). Приватизацією земельної ділянки є безоплатна передача громадянам України у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у власність (ст.ст. 17, 52, 56-57, 67 ЗК України від 18.12.1990року N 561-XII, ст. 121 ЗК України). Що стосується виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки власником земельної частки (паю), то така частка (пай) виділяється із земель колективної власності, в даному випадку КСП «Нива», які не відносяться до земель державної або колективної власності, а тому не мають нічого спільного з приватизацією земельних ділянок. Тому до позивача після смерті її матері в порядку спадкування за законом перейшло саме право на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцеві, і яка за життя не встигла виділити його в натурі (на місцевості) і отримати право власності на земельну ділянку. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 1 Закону № 899-IV право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.2 Закону № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», слідує, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Оскільки матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у КСП «Нива», то таке право увійшло до складу її спадкового майна. Реалізувати своє право на оформлення спадкових прав позивач не може у зв`язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 839065 виданий після смерті [PERSON] , а саме [INFO] , що підтверджується повідомленням Хмельницької районної державної нотаріальної контори № 379/02-14 від 11.04.2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що померлій [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» у розмірі 1,98 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке входять до складу спадщини після її смерті, але позивач не може отримати спадщину через органи нотаріату через відсутність правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 41 Конституції України,ст. 529, 549 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, ст.ст. 321, 392ЦК України, ч. 4 ст. 1 Закону № 899-IVза [PERSON] необхідно визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) після [PERSON] , померлої [INFO] , а тому позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України,ст. 529, 549 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, ст.ст. 321, 392ЦК України, ст.ст. 1, 2 Закону № 899-IV,

Outcome: partial