Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» (далі - відповідач, ТОВ «Везем Шиппінг»), у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 146 856,40 грн. основного боргу, а також покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач є юридичною особою, предметом діяльності якої є продаж вживаних автомобілів. 03.02.2022 року між ТОВ «Везем Шиппінг» та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-12180 (далі - Попередній договір), за яким сторони зобов`язались до 31.03.2022 року укласти договір купівлі-продажу (Основний договір), за яким ТОВ «Везем Шиппінг» продає, а [PERSON] купує транспортний засіб марки Opel, модель Tigra Design Edition, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] . Відповідно до п. 1.3 Попереднього договору ТОВ «Везем Шиппінг» гарантує, що на момент укладення Основного договору транспортний засіб, що є предметом Основного договору, буде належати ТОВ «Везем Шиппінг» як продавцю та не буде обтяжений будь-яким іншим чином. Ціна продажу транспортного засобу становить 146 856,34 грн. (п. 2.1 Попереднього договору), яку відповідно до п. 2.3 Попереднього договору [PERSON] як покупець зобов`язався сплатити ТОВ «Везем Шиппінг». 03.02.2022 року ТОВ «Везем Шиппінг» виставило рахунок на оплату № 12180-ВШ0043, на підставі якого позивач сплатив відповідачу 146 856,34 грн. за транспортний засіб, що підтверджується квитанцією АТ «ОТП Банк» від 03.02.2022 року № 16Т003JKX. Відповідач своїх зобов`язань за Попереднім договором не виконав, Основний договір з позивачем не уклав, ухиляється від його укладення та від повернення грошових коштів позивачу. Оскільки Основний договір не був укладений сторонами до 31.03.2022 року, Попередній договір припинив дію 31.03.2022 року, отже, у відповідача з 01.04.2022 року відпали підстави для утримання грошових коштів, сплачених йому позивачем. Позивач звертався до відповідача з претензією від 30.06.2022 року про повернення зазначених грошових коштів не пізніше 07.07.2022 року, однак відповідач грошові кошти не повернув, відповіді на претензію не надав. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 526, 530, 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач звернувся до суду з указаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Везем Шиппінг» про стягнення грошових коштів та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 30.05.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2023 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 11.09.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2023 року відкладено розгляд справи. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що згідно з копією попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-12180 від 25.01.2022 року, укладеного між ТОВ «Везем Шиппінг» та [PERSON] , сторони зобов`язались укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний ТОВ «Везем Шиппінг» транспортний засіб марки Opel, модель Tigra Design Edition, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] . За цим договором сторони зобов`язуються до 31.03.2022 року укласти Основний договір. Згідно з п. 2 1 Попереднього договору продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в 146 479,40 грн., у тому числі ПДВ 24 413,23 грн. та сплачується [PERSON] в безготівковій формі на поточний рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» в національній валюті України - гривні. Відповідно до п. 2.3 Попереднього договору [PERSON] сплачує в день підписання цього договору ТОВ «Везем Шиппінг» на його розрахунковий рахунок 146 479,40 грн., у тому числі ПДВ 24 413,23 грн. Попередній договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, а саме 25.01.2022 року і діє до 31.03.2022 року або до укладення Основного договору (п. 4.1 Попереднього договору). Згідно з копією рахунку на оплату № 12180-ВШ0043 від 03.02.2022 року ТОВ «Везем Шиппінг» [PERSON] має сплатити товариству 146 856,34 грн. за Попереднім договором за легкове авто марки Opel, модель Tigra Design Edition, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] . Відповідно до копії квитанції АТ «ОТП Банк» від 03.02.2022 року № 16Т003JKX [PERSON] сплатив ТОВ «Везем Шиппінг» 146 856,40 грн.; призначення платежу: оплата за автомобіль згідно з рахунком № 12180-ВШ0043 від 03.02.2022 року. Оскільки ТОВ «Везем Шиппінг» своїх зобов`язань за Попереднім договором не виконало, зокрема, Основний договір не був укладений сторонами до 31.03.2022 року, [PERSON] 30.06.2022 року направив ТОВ «Везем Шиппінг» претензію про повернення сплачених ним грошових коштів до 07.07.2022 року. Відповіді на претензію відповідач не надав, сплачені позивачем грошові кошти не повернув. За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. За приписами ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до ч. 3 ст. 635 ЦК України зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За приписами ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З матеріалів справи вбачається, що доданий позивачем до позовної заяви примірник попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-12180, укладений 25.01.2022 року між ТОВ «Везем Шиппінг» та [PERSON] , не підписано з боку ТОВ «Везем Шиппінг». При цьому, на підставі рахунку на оплату № 12180-ВШ0043 від 03.02.2022 року ТОВ «Везем Шиппінг» [PERSON] сплатив ТОВ «Везем Шиппінг» 146 856,40 грн.; призначення платежу: оплата за автомобіль згідно з рахунком № 12180-ВШ0043 від 03.02.2022 року, що підтверджується копією квитанції АТ «ОТП Банк» від 03.02.2022 року № 16Т003JKX. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до правового висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17 та у постанові Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі № 161/2928/19, не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. З огляду на вищевказані норми матеріального права та висновки Верховного Суду, зважаючи на встановлені обставини, зокрема, виконання позивачем Попереднього договору, суд приходить до висновку, що Попередній договір між сторонами є укладеним. За правилами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Зміст п. 4.1 Попереднього договору свідчить про те, що дія Попереднього договору закінчилась, з огляду не те, що Основний договір сторонами не укладено. Крім того, зобов`язання за попереднім договором припинились на підставі ч. 3 ст. 635 ЦК України, оскільки Основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, та жодна із сторін не направила другій стороні пропозицію про його укладення. Судом встановлено, що позивач виконав зобов`язання за Попереднім договором, повністю сплативши передбачену договором вартість транспортного засобу, що є предметом договору, проте відповідач своїх зобов`язань за Попереднім договором не виконав, Основний договір з позивачем не уклав. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач повідомив позивача про неможливість виконання своїх зобов`язань за Попереднім договором, про наявність форс-мажорних обставин, які заважають йому виконати зобов`язання за цим договором у повному обсязі та в обумовлені строки. З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що позивач правомірно вимагає повернення йому відповідачем сплачених за Попереднім договором грошових коштів. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість позову. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 464,79 грн., що підтверджується квитанцією від 21.02.2023 року. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування судових витрат 1 464,79 грн.

Outcome: approved