Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що «Monobank» - мобільний банк, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Мonobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Відповідач [PERSON] 14.08.2018 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 14.08.2018. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вказаних документів у мобільному додатку, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100\~000.00 грн з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38.4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом понад встановлені строки у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних). Однак, у порушення умов кредитного договору відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). У відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п. 5.17 п. 5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27.01.2023 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.п. 4.18, 4.19 кредит став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами, а саме: Санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): 1. Від 1 до 30 днів - Штраф у розмірі 50 грн; 2. Від 31 до 90 днів - Штраф у розмірі 100 грн; 3. Від 91 до 120* (210) днів - Штраф, що розраховується за формулою: 100 грн+6,4% від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних. 4. Від 121 (211) дня до повного погашення строк, після спливу якого формується Фінальний рахунок, що визначається Банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів - штраф у розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4% на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. При цьому діє ставка 0,00001% річних. Позивач стверджує, що станом на 25.04.2023 утворилася заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту) у загальному розмірі 28226,74 грн, яку просить стягнути з відповідача. Також просить вирішити питання про стягнення сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді від 22.06.2023 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.\~178-180,\~191 ЦПК України. Відповідач був повідомлений про розгляд справи в порядку, визначеному п. 1 ч. 8\~ст. 128ЦПК України. Протягом визначеного судом строку сторони клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не подали. Відповідач у визначений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 8\~ст.\~178\~ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд встановив таке. Відповідно до наявного у справі Статуту, АТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Універсал Банк» та комерційного банку «Оазис», акціонерного банку «Вікторія», акціонерного банку «Євроцентр», ВАТ «Банк Універсальний», ВАТ «Універсал Банк» (а.с. 34-35). Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.12.2018 року АТ «Універсал Банк» зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.19 -\~інші види грошового посередництва (а.с. 36). АТ «Універсал Банк» має банківську ліцензію (а.с. 33). Відповідач [PERSON] 14.08.2018 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, у якій просив Акціонерне товариство «Універсал Банк» відкрити поточний рахунок на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку (а.с. 8). Підписавши анкету-заяву, відповідач погодився з тим, що ця заява-анкета разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого підтвердив та зобов`язався виконувати його умови. Також підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вказаних документів у мобільному додатку. Крім того, [PERSON] в анкеті-заяві зазначив: «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у т.ч. мій електронний/ електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем…, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Я визнаю, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного / удосконаленого електронного підпису (п. 6). Усе листування щодо цього договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору (п.11)». На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. До позовної заяви позивач додав витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів в редакції розпорядження від 21.06.2018 №26р, у тому числі тарифи (а.с. 13-32). Указані документи відповідачем не підписані. Також позивач додав до позовної заяви паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», у якому зазначено, що «ПІБ споживача, його підпис та його дата підпису накладені у вигляді електронного цифрового підпису» (а.с. 30-32). При цьому суд зауважує, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором станом на 25.04.2023 розмір заборгованості перед банком становить 28226,74 грн, з них: - 28226,74 грн- загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 0,00 грн - заборгованість за відсотками; - 0,00 грн - заборгованості за пенею (а.с. 6-7). Вирішуючи спір по суті, суд застосовує наступні норми права. Вирішуючи спір по суті, суд застосовує наступні норми права. Відповідно до ст.\~204\~Цивільного кодексу\~України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст.\~639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, в розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. На обґрунтування позовних вимог Банк вказує, що при укладанні договору сторони керувалися саме вказаними нормами законодавства, при цьому, формулярами та стандартними формами є Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, згідно з якими обслуговується відповідач. Однак суд уважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин норми ч. 1 ст. 634 ЦК України. Так, між сторонами 14.08.2018 було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві відсутні узгоджені сторонами умови про сплату відсотків за користування кредитними коштами. При цьому, як суд установив, надані суду Умови і правила обслуговування, які містять відомості про розмір відсотків за користування кредитними коштами, не містять підпису позичальника. Тарифи так само відповідач не підписував. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Витяг з тарифів та Витяг з Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14.08.2018 шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви. Даний висновок суду узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту суд зазначає таке. За змістом статей 525,\~526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частин першої та третьої ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н станом на 25.04.2023 заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 28226,74 грн (а.с. 6-7). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором вбачається, що відповідач у період з 01.07.2021 до 25.04.2023 періодично погашав кредит та з нього стягувалися відсотки за користування кредитом. З колонки «сплачено відсотків» наданого позивачем розрахунку вбачається, що за вказаний вище період відповідач сплатив на користь позивача відсотків у загальному розмірі 8633,48 грн. Однак, як встановив суд, сторони не узгоджували умов щодо встановлення та стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами. Оскільки в анкеті-заяві від 14.08.2018 процентна ставка сторонами не узгоджена, строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то суд визнає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та зараховує ці кошти у рахунок погашення тіла кредиту, з огляду на що зменшує суму заборгованості за тілом кредиту (28226,74 грн) за рахунок протиправно списаних банком відсотків (у розмірі 8633,48 грн). Такий підхід узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №697/302/10, провадження №61-2498св22, у якій розглянуто вимоги АТ «Універсал Банк» щодо надання послуг monobank. У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.08.2018 у розмірі 19593,26 грн (28226,74 грн 8633,48 грн). Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач заявив позовну вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 28226,74 грн, з яких суд задовольнив вимоги частково у розмірі 19593,26 грн, що складає 69,41% від ціни позову. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1862,96грн, що дорівнює 69,41 % від сплаченого судового збору.

Outcome: partial