Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

АТ "Таскомбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4514661876 від 17.04.2020 року в розмірі 130658,58 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17.04.2020 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та [PERSON] укладено кредитний договір № 4514661876, у відповідності до умов якого відповідач отримав строковий кредит у розмірі 138360 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в паспорті кредиту, зі строком 36 місяців, річними процентами у розмірі 0,01 % від суми боргу за договором, та щомісячними процентами у розмірі 3,00 % від суми кредиту. У порушення умов кредитного договору № 4514661876 від 17.04.2020 року [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує нараховані проценти за користування кредитом, в результаті чого станом на 06.09.2022 року має заборгованість в розмірі 130658,58 грн., а саме: 96066,83 грн. заборгованість по тілу кредиту; 6,00 грн. - заборгованість за простроченими процентами; 34585,75 грн. -заборгованість за щомісячними процентами. 07.10.2016 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та АТ "Таскомбанк" укладено договір відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого АТ "Таскомбанк" набуло право вимоги за вказаним кредитним договором. Позивачем було направлено відповідачу повідомлення-вимогу про сплату заборгованості. Однак відповідач на теперішній час заборгованість не сплатив, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд за згодою представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Так, 17.04.2020 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та [PERSON] укладено кредитний договір № 4514661876, що підтверджується підписами сторін на кредитному договорі. Згідно з п. 1.2 договору кредит надано в сумі 138360,00 грн. на строк 36 місяців. Відповідно до п. 1.3 договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту № 4661876, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 2.1 договору всі інші умови кредитного договору викладені у паспорті кредиту та Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК "ЦФР" редакція від 17.01.2021 року, які розміщені на сайті та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей договір. Згідно з паспортом кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР" № 4661876, який також підписано відповідачем, останній отримав кредит на строк 36 місяців з платою за користування 0,01% річних та 3,00% щомісячно. 17.04.2020 року відповідач був письмово повідомлений про те, що права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 09.06.2021 р., позивач є Новим кредитором Боржника [PERSON] за Кредитним договором №4514661876 від 17.04.2020 року з усіма наступними додатками та змінами. Відповідно до п. 2.2. Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 р. сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги позичальників, а Новий кредитор зобов?язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог (зразок якого наведено у Додатку 1 до цього Договору) із зазначенням ціни договору та розміру Заборгованостей Позичальників. Підписані Сторонами відповідні Реєстри прав вимоги є невід?ємною частиною цього Договору. Розмір Заборгованостей Позичальників, права вимоги до яких відступається згідно Реєстру прав вимог, вказується у кожному окремому Реєстрі до цього договору. Реєстр прав вимоги складається Сторонами в паперовому та електронному вигляді. Реєстр прав вимог на паперовому носії (з додатковою інформацією за Кредитними договорами) підписується уповноваженими представниками Сторін і скріплюється печатками Сторін. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 06.09.2022 року за кредитним договором № 4514661876від 17.04.2020 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 130685,58 грн., а саме: 96066,83 грн. заборгованість по тілу кредиту; 6,00 грн. - заборгованість за простроченими процентами; 34585,75 грн. -заборгованість за щомісячними процентами. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ "Таскомбанк" до суду за захистом своїх прав. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція дійсності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Суд звертає увагу на те, що кредитний договір має консенсуальний характер, оскільки на відміну від договору позики він є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов (частина перша статті 638 ЦК України). Зокрема, в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року в справі № 2-6315/11 (провадження № 61-23326св18) зроблено висновок, що «невід`ємною складовою правильної правової кваліфікації судами спірних договірних відносин є визначення правової природи договору, який є основою їх виникнення. Виходячи зі змісту статті 640 ЦК України, залежно від моменту виникнення цивільних прав і обов`язків у сторін договору, законодавець розрізняє договори консенсуальні і реальні. Консенсуальний договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Щодо реальних договорів, для укладення яких, крім згоди сторін, вимагається передання майна або вчинення іншої дії, частина друга статті 640 ЦК України передбачає правило, за яким договір вважається укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір за своєю юридичною природою є консенсуальним. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та [PERSON] 17.04.2020 року укладено кредитний договір № 4514661876, ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачу строковий кредит у розмірі 138360,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача станом на 06.09.2022 року склалась заборгованість за кредитом у розмірі 130685,58 грн., а саме: 96066,83 грн. заборгованість по тілу кредиту; 6,00 грн. - заборгованість за простроченими процентами; 34585,75 грн. -заборгованість за щомісячними процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи, що заборгованість за кредитним договором [PERSON] у добровільному порядку не сплачена, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" заборгованості за кредитним договором № 4514661876 від 17.04.2020 року у розмірі 130658,58 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved