Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

В серпні 2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] , [INFO] , є дитиною, яка позбавлена батьківського піклування. Батьки неповнолітньої дитини, [PERSON] та [PERSON] не займаються вихованням та утриманням свого сина. Вони ніяким чином не піклується про сина, не проявляють заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти, тобто створились умови, які шкодять інтересам дитини. 27 лютого 2019 року, фахівцями із соціальної роботи КУ «Центр з надання соціальних послуг населення» при Узинській міській раді проведено обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] , в ході якого встановлені незадовільні умови проживання та догляду за дитиною. 12 жовтня 2020 року, фахівці із соціальної роботи КУ «Центр з надання соціальних послуг населення» при Узинській міській раді намагались повторно обстежити умови проживання неповнолітнього [PERSON] , однак із-за відсутності [PERSON] та її сина провести обстеження не представилось можливим. У зв`язку з тим, що з грудня 2020 року батьки неповнолітнього [PERSON] фактично припинили піклування за дитиною, позивач [PERSON] , [INFO] , звернулась до служби у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради з заявою про проживання племінника у її сім`ї. З цією метою, 14 січня 2021 року, було проведено обстеження житлових умов позивачів та визнано їх придатними для проживання дитини. [PERSON] , [INFO] , з грудня 2020 року по даний час проживає в сім`ї [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та перебуває на його утриманні. [PERSON] , навчається у 4 класі Макіївського ліцею. За період навчання в ліцеї останній систематично відвідує уроки, завжди чистий, охайний, забезпечений шкільним приладдям, спортивною формою, сезонним одягом. [PERSON] кожного дня привозить та забирає [PERSON] з ліцею на власному авто. Позивачі цікавляться успіхами дитини, ведуть постійний контроль за успішністю в школі, за виконанням домашнього завдання. Постійно підтримують зв`язок зі школою, відвідують батьківські збори та шкільні заходи. Вдома створено всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. Батьки, [PERSON] , [PERSON] за період навчання [PERSON] жодного разу не з`являлись до Макіївського ліцею, не цікавились сином та його навчанням. Враховуючи наведене просили суд: позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , щодо їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати винесення рішення та до досягнення дитиною повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2023 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 23 серпня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів в частині позовних вимог про встановлення опіки та призначення опікуна залишено без розгляду. Позивачі в підготовче засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно. Судом 16.10.2023 року за вх..№45387 отримано заяву, в якій позивачі просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, причини неявки суду невідомі. В матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява, в якій відповідач просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав на дитину [PERSON] , [INFO] . (а.с.64) Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причини неявки суду невідомі. В матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява, в якій відповідач повідомляє, що відмовляється від батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] .(а.с.65) Третя особа в підготовче засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлені належно. В матеріалах справи наявна заява, за підписом представника [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, в якій остання просила розгляд справи проводити у відсутності третьої особи, не заперечує щодо задоволення позову. (а.с.53) Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с.23) Батьки малолітнього [PERSON] фактично припинили піклування за дитиною, про що свідчать копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та акту про відвідування сім`ї. (а.с. 24-25) Позивач, [PERSON] , звернулася до служби у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради з заявою про проживання [PERSON] , [INFO] у її сім`ї та було встановлено, що дитна може проживати з рідною тіткою. (а.с.27-28) [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.04.1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 20) [PERSON] , [INFO] , з грудня 2020 року проживає в сім`ї [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та перебуває на його утриманні. Батьки дитини матеріально не допомагають, життям дитини не цікавляться, що підтверджується довідкою № 10/17-18-73 від 27.07.2023 року виданої Макіївським старостинським округом №10 Узинської міської ради. (а.с.29) Так, [PERSON] , навчається у 4 класі Макіївського ліцею, що підтверджується довідкою № 67 від 27.07.2023 року.(а.с.30) [PERSON] , за період навчання в ліцеї систематично відвідує уроки, відсутній буває тільки по хворобі, завжди чистий, охайний, забезпечений шкільним приладдям, спортивною формою, сезонним одягом. [PERSON] кожного дня привозить та забирає [PERSON] з ліцею на власному авто. Позивачі цікавляться успіхами дитини, ведуть постійний контроль за успішністю в школі, за виконанням домашнього завдання. Постійно підтримують зв`язок зі школою, відвідують батьківські збори та шкільні заходи. Вдома створено всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. Батьки, [PERSON] , [PERSON] за період навчання [PERSON] жодного разу не з`являлись до Макіївського ліцею, не цікавились сином та його навчанням, вказане підтверджується копією характеристики від 27.07.2023 року за №68. (а.с.31) Згідно рішення виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області від 25 вересня 2023 року за № 122 про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , орган опіки та піклування вважає доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини, позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.54-56) Згідно рішення виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області від 25 вересня 2023 року за № 123 про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , орган опіки та піклування вважає доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини, позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.57-59) Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права й обов`язки у відношенні своїх дітей. Згідно ст. 154 СК України захист прав і інтересів неповнолітніх дітей належить їхнім батькам. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч.1 ст.164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson v. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Рішення Європейського Суду з прав людини згідно з ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" мають в Україні значення джерела права. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Судом встановлено, що відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , свідомо самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків в повній мірі щодо свого сина [PERSON] , не займаються вихованням та утриманням свого сина, не піклується про нього, не проявляють заінтересованості в його подальшій долі, не цікавляться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти. Також, судом встановлено, що вихованням, піклуванням, утриманням дитини - [PERSON] , [INFO] , займаються його тітка - [PERSON] та її чоловік - [PERSON] , які забезпечують дитину усім необхідним для їх розвитку, виявляють інтерес до внутрішнього світу дитини, піклуються про її фізичний та духовний розвиток. Враховуючи вище зазначене та визнання відповідачами позову, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхнього сина підлягає до задоволення. Щодо вимог про стягнення аліментів на дитину суд виходить з наступного. За положеннями ч.2 ст. 165 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд, згідно з частиною першою статті 182 СК України, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися на дитину, визначається судом. За ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх їх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.08.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved