Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

25 вересня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А. І., приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 11764, вчинений 25 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором у розмірі 9740 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила,\~що 10\~вересня 2023\~року з\~Єдиного порталу\~державних послуг\~«Дія»,\~остання дізналась\~про те,\~що 19\~березня 2021\~року приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Харківської\~області Богатиренком\~А.\~І.\~винесено постанову\~про відкриття\~виконавчого провадження\~№ 64895095\~з примусового\~виконання виконавчого\~напису №\~11764,\~вчиненого 25\~січня 2021\~року приватним\~нотаріусом Житомирського\~міського нотаріального\~округу Горай\~О.\~С.\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Профіт\~Капітал» заборгованості\~у розмірі\~9740\~грн.\~Вважає,\~що вказаний\~виконавчий напис\~вчинений з\~порушенням норм\~чинного законодавства,\~оскільки станом\~на дату\~вчинення спірного\~виконавчого напису\~нотаріуса чинне\~законодавство передбачало\~можливість вчинення\~виконавчого напису\~лише на\~підставі оригіналу\~нотаріально посвідченого\~договору.\~Проте,\~укладений між\~позивачкою та\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Профіт\~Капітал» кредитний\~договір,\~який був\~наданий нотаріусу\~для вчинення\~виконавчого напису,\~не був\~нотаріально посвідчений,\~що свідчить\~про недотримання\~умов вчинення\~виконавчого напису\~щодо подання\~стягувачем документів\~на підтвердження\~безспірної заборгованості\~боржника.\~Крім того,\~позивачка не\~погоджується з\~визначеним відповідачем\~розрахунком заборгованості,\~який вказаний\~у виконавчому\~написі,\~а тому\~у нотаріуса\~при вчиненні\~виконавчого напису\~були відсутні\~підстави вважати,\~що заборгованість\~позивача перед\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Профіт\~Капітал» є\~безспірною. Посилаючись на викладене, просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Київського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~27\~вересня 2023\~року провадження\~у справі\~відкрито,\~розгляд справи\~ухвалено здійснювати\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження в\~судовому засіданні\~з викликом\~сторін. Витребувано у приватного виконавця Богатиренка Артура Ігоровича матеріали виконавчого провадження № 64895095, відкритого на підставі вчиненого 25 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем виконавчого напису № 11764; витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича копію виконавчого напису № 11764, вчиненого 25 січня 2021 року; витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» копію договору позики, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», на підставі якого 25 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем був вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором у розмірі 9740 грн. 19 жовтня 2023 року на адресу суду від директора ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» Запорожченка А. В. надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду від 27 вересня 2023 року до якого долучені: Витяг з договору факторингу № 03042017 від 03 квітня 2017 року; Витяг з реєстру прав вимог № 101 від 29 травня 2020 року до Договору факторингу № 03042017 від 03 квітня 2017 року, договір № 8281623 від 13 грудня 2019 року, виписка з ЄДРЮОФОПГФ на підтвердження повноважень особи, яка діє від імені ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та підписала клопотання. В клопотанні вказує, що 03 квітня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір факторингу № 03042017. Вказав, що на виконання умов договору № 03042017 між фактором та клієнтом був підписаний реєстр прав вимог № 101 від 29 травня 2020 року, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги до боржників, зокрема, право вимоги до [PERSON] за договором № 8281623 від 13 грудня 2019 року, що складається з: простроченої заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) 5000 грн; простроченої заборгованості по відсоткам 2240 грн; заборгованості по підвищеним відсоткам за прострочення 2500 грн. Зауважив на тому, що відповідно до Реєстру прав вимог № 101 від 29 травня 2020 року фінансування становить 1249859, 66 грн, яке здійснено ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» в повному обсязі. З огляду на викладене право вимоги до боржника [PERSON] за договором № 8281623 від 13 грудня 2019 року включно з усіма правами первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набуло 29 травня 2020 року. ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» не здійснювало нарахування відсотків та штрафних санкцій за договором № 8281623 від 13 грудня 2019 року, заборгованість у розмірі 9740 грн дорівнює сумі набутого ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» права вимоги за договором факторингу № 03042017 від 03 квітня 2017 року. Станом на 12 жовтня 2023 року договір № 8281623, укладений 13 грудня 2019 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , та договір факторингу № 03042017, укладений 03 квітня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», не визнані судом не дійсними, та відповідно створюють для [PERSON] обов`язок щодо сплати заборгованості за договором № 8281623 від 13 грудня 2019 року. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання, в якому просила проводити судове засідання за її відсутності, а також задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» у судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А. І. у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявсь належним чином, заяв про відкладення розгляду справ не подавав. Третя особа\~ приватний\~нотаріус Житомирського\~міського нотаріального\~округу Горай\~О.\~С. у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявсь належним чином, заяв про відкладення розгляду справ не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Суд встановив, що 25 січня 2021 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. вчинив виконавчий напис за реєстровим № 11764, яким з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість у розмірі 9740 грн. 13 грудня 2019 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір позики. Зі змісту положень п. 2 вказаного договору слідує, що сума позики складає 5000 грн, строк позики становить 28 днів, базова процентна ставка/день 1,60 %, розмір процентів акційних у день 0,80 %, розмір процентів на прострочену позику у день 2,70 %, розмір процентів на позику річний 292 %, розмір процентів на прострочену позику річний 985, 50 %, вартість позики за весь строк, на який видано позику 22, 40 %, вартість позики за весь строк, на який видно позику 1120 грн, загальна вартість позики та процентів 6120 грн. 03 квітня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладений договір факторингу № 03042017, за умовами якого первісний кредитор (клієнт) зобов`язується відступити новому кредитору (фактору) права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а новий кредитор (фактор) зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. 28 грудня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладена додаткова угода № 1 до договору факторингу № 03042017 від 03 квітня 2017 року, де у п. 1 визначено змінити п. 8.2 договору факторингу № 03042017 від 03 квітня 2017 року та викласти його в такій редакції «8.2 Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2017 року. Якщо за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не повідомить іншу про намір розрівняння договору , договір продовжується на період по 31 грудня 2018 року (включно), а в подальшому на кожен наступний календарний рік». Зі змісту Витягу з Реєстру прав вимог № 101 від 29 травня 2020 року до договору факторингу № 03042017 від 03 квітня 2017 року слідує, що до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 8281623 від 13 грудня 2019 року, загальна заборгованість за яким складає 9740 грн. 19 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А. І. виніс постанову про відкриття ВП № 64895095 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 11764, виданого 25 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості у розмірі 9740 грн. Отже спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно зі ст. 42 Закону України «Про нотаріат» на момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 Глави 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік). Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, суд має встановити, що відповідачем нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не завжди свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Тому, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Саме така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 02 липня 2019 року по справі № 916/3006/19. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 по справі № 645/1979/15-ц сформульований правовий висновок про те, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що спірний виконавчий напис № 11764, вчинений 25 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. на підставі наданого відповідачем договору позики № 8281623 від 13 грудня 2019 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік). Так, п. 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 25 січня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. З аналізу викладеного слідує, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З аналізу наявних в матеріалах справи доказів слідує, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. керувався визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв у порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Отже, правомірним є твердження сторони позивача, що спірний виконавчий напис вчинений з порушенням норм законодавства, оскільки до спірних правовідносин підлягала застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку про те, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Беручи до уваги положення п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, згідно з яким для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання та письмові матеріали справи, суд встановив, що для одержання вищевказаного виконавчого напису відповідач не надав приватному нотаріусу документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису, при цьому сам позивач стверджує про неотримання вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Відповідач не подав до суду належних та достовірних доказів того, що дійсно позивачу направлялась претензія з вимогою про погашення заборгованості за вказаним договором, що є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню. Крім того з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій, зазначені у написі, є безспірними. На переконання суду, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та вчинив виконавчий напис у порушення норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач, не подаючи відповідний доказ, не спростовує в такий спосіб твердження позивача. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved