Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом про зняття арешту з квартири [ADDRESS] та нежилого приміщення, літ. «Б», приміщення 1, [ADDRESS] . І. Позиція сторін у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.07.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та договір купівлі-продажу нежилого приміщення, літ. «Б», приміщення 1 по [ADDRESS] . 02.08.2019 року позивач розпочав реконструкцію квартири та нежилого приміщення у відокремлений двоповерховий будинок. В листопаді 2019 року реконструкція була завершена і згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації 15.11.2019 року будинок був зареєстрований в державній реєстраційній службі за № 34215014. У лютому 2023 року позивач отримав податкові повідомлення по сплаті податків на нерухоме майно, зокрема на новий будинок, а також квартиру [ADDRESS] , яких вже не існує. А тому, позивач звернувся до реєстраційної служби, де йому повідомили, що квартиру [ADDRESS] виключити з реєстру прав власності неможливо, оскільки на них накладено арешт державною виконавчою службою, як на майно власника\~ [PERSON] , вже після укладення договору купівлі-продажу 08.12.2009 року. 12.05.2023 року позивач звернувся до відділу ДВС із заявою про зняття арешту з належного позивачу на праві власності майна, однак 14.06.2023 року отримав відповідь, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Позивач зазначає, що на квартиру [ADDRESS] та нежиле приміщення, літ. «Б», приміщення 1 по [ADDRESS] , безпідставно накладений арешт, оскільки власником вказаного майна є [PERSON] з 16.07.2009 року, та на даний час здійснена реконструкція вказаного майна у двоповерховий будинок і квартири [ADDRESS] та нежилого приміщення вже не існує. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. А також зазначив, що арешт нерухомого майна здійснено 08.12.2009 року, тобто через п`ять місяців після укладення договору купівлі-продажу, при цьому при винесенні постанови про накладення арешту власником нерухомого майна очевидно помилково зазначено [PERSON] . Окрім того, повідомив, що відповідно до даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 17.10.2023 року всі виконавчі провадження боржником у яких є [PERSON] завершені, окрім провадження № 72637636 від 29.08.2023р., яке відкрито на підставі виконавчого листа №357/1839/23 виданого 14.07.2023р., щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь [PERSON] , яке не має жодного відношення до нерухомого майна [PERSON] , а тим більше до арештів нерухомого майна [PERSON] накладених ще в 2009 році. Зазначив, що у ВП № 72637636 від 29.08.2023р., на даний час здійснюються виконавчі дії і дане провадження теж буде закрито за рахунок стягнення майна належного саме [PERSON] . Відповідач вважає, що дії державних виконавців, щодо накладення арешту на нерухоме майно, яке колись належало [PERSON] мали систематичний характер, оскільки [PERSON] не єдиний хто зіткнувся з такою проблемою. Так по справі № 357/12809/16-а скасовувалась аналогічна постанова про накладення арешту на майно, що колись належало [PERSON] ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 22.06.2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано час для усунення недоліків. (а.с. 20-22) 12.07.2023 року позивач подав заяву про усунення недоліків та долучив квитанцію про сплату судового збору. (а.с. 24-25) 13.07.2023 року [PERSON] подав заяву про витребування доказів, долучення уточненої позовної заяви. (а.с. 26, 27-40) Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 17.07.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в загальному порядку, призначив справу до підготовчого засідання. (а.с. 42-43) Ухвалою судді від\~ 17.07.2023 року витребувано докази по справі. (а.с. 44-45) Ухвалою суду від 29.08.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. (а.с. 51) 14.09.2023 року на електронну адресу суду надійшла витребувана інформація. (а.с. 55-56) Позивач в судове засідання не з`явився, 19.10.2023 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав, а також зазначив, що судові витрати залишає за собою. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належно. 17.10.2023 року [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Третя особа Відділ державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання свого представника не направили, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав. ІІІ. Фактичні обставини справи. Встановлено, що 16.07.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири під [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Поліщук А.О., зареєстрований в реєстрі за № 910. (а.с. 29) З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25222137, виданого 03.02.2010 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 03.02.2010 року.\~ (а.с. 78) Встановлено, що 16.07.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нежилого приміщення, літ «Б», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Поліщук А.О., зареєстрований в реєстрі за № 912 (а.с. 30) З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25222271, виданого 03.02.2010 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що право власності на нежиле приміщення літ «Б», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 03.02.2010 року.\~ (а.с. 80) Згідно наданої позивачем декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, зареєстрованого Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради 31.10.2019 року № КС141193040495, вбачається, що [PERSON] здійснено реконструкцію існуючих двох квартир житлового будинку під відокремлений житловий двоповерховий будинок, за адресою: [ADDRESS] , будівництво закінчено, об`єкт готовий до експлуатації. (а.с. 31-33) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що на квартиру [ADDRESS] , накладено арешт: реєстраційний номер обтяження: 9326650; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, 41391В25/03-27, 08.12.2009 року Міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції; об`єкт обтяження: інше, житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] ; обтяжувач: Міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції. (а.с. 76) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що на нежиле приміщення , літ. «Б», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт: реєстраційний номер обтяження: 9326650; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, 41391В25/03-27, 08.12.2009 року Міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції; об`єкт обтяження: нежиле приміщення, нежитлове приміщення № 1 (літ. «Б»), адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] ; обтяжувач: Міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції. (а.с. 75) З листа відділу ДВС у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) за вих. № 64244 від 14.06.2023 року вбачається, що згідно перевірки автоматизованої системи виконавчого провадження, встановлено, що у відділі на примусовому виконанні виконавчих листів про стягнення з [PERSON] не перебуває. А також, повідомили, що арешт може бути знятий за рішенням суду. (а.с. 38) Згідно відповіді Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) за вих. № 93110 від 14.09.2023 року вбачається, що на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження № 49487154, 54714781, 55939917 щодо стягнення з [PERSON] коштів. Вказані виконавчі провадження знищені за терміном зберігання. А також, повідомили, що у Вишневому відділі ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ)\~ перебуває відкрите виконавче провадження про стягнення коштів з [PERSON] (а.с. 55-56) ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наведеною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси. Згідно з положеннями статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Положеннями ч.ч. 4, 5 цієї статті передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Як було встановлено в ході судового розгляду [PERSON] являється власником нерухомого майна з 16.07.2009 року, згідно договорів купівлі-продажу, однак, реєстрація у електронному реєстрі прав власності відбулась 03.02.2010 року, а арешт накладений 08.12.2009 року щодо колишнього власника цього майна [PERSON] , тому безпідставна наявність арешту майна, яке належить на праві власності позивачу [PERSON] порушує права останнього на вільне володіння та розпорядження майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином порушене право власника підлягає захисту шляхом звільнення з-під арешту спірного майна. Отже, існуючий арешт нерухомого майна порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження майном. З огляду на ту обставину, що позивач не є стороною виконавчого провадження в межах якого було накладено арешт на нерухоме майно; відсутні відомості в АСВП щодо виконавчих проваджень, боржником в яких є [PERSON] ; арешт накладений на майно колишнього власника [PERSON] , у зв`язку з тим, що реєстрація права власності [PERSON] в державному реєстрі відбулась через пів року після укладення договорів купівлі-продажу, та саме в цей проміжок часу був накладений арешт; відсутністю самого виконавчого провадження, а тому, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та відсутні підстави для подальшого існування обтяження. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved