Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» далі (ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 26.05.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 16836-05/2021, за умовами якого Фінансова компанія надала позичальнику кредитні кошти в сумі 5\~000 гривень, строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Представник зазначає, що первісним кредитором належним чином були виконані мови договору, надано відповідачу кредитні кошти, однак, останній порушив умови договору. Між первісним кредитором та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 29.12.2021 року укладено договір факторингу, у зв`язку цим, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача на свою користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 20\~000 гривень, а також понесені судові витрати. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року цивільну справу направлено за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси, згідно розпорядження Верховного Суду від 26.09.2022 року № 52. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року цивільну справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Представник позивача до суду не з`явився, разом з цим, прохальна частини позовної заяви містить в собі (п.4) заяву позивача щодо можливості розгляду справи у відсутність сторони позивача, де, представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує з приводу заочного розгляду справи (а.с.4). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Заяв від відповідача про розгляд справи за його відсутності, відкладення слухання справи або відзиву до суду не надходило, про причини неявки суд не повідомила що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» - суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (Частина перша статті 12 - 1 в редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022). Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення (Частина друга статті 12 - 1 в редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2023 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем у справі [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» було укладеного кредитний договір № 16836-05/2021 (а.с.5-6). Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача/позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, що підтверджується п. 7 кредитного договору. Предметом договору є надання позичальнику (п.1.1.) кредиту в розмірі 5\~000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п.1.2 Договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 24.06.2021 року. Відповідно до п.1.3 за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку2,5% на добу. Згідно графіку розрахунків (який є невід`ємною частиною до Договору) загальна сума до сплати становить - 8\~750 грн. (а.с.7). Позивач зазначає, що відповідач порушив умови договору, грошові кошти у визначений строк не повернув. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 16836-05/2021 від 26.05.2021 року за період з 29.12.2012 року по 31.01.2023 рік заборгованість відповідача перед товариством становить 20\~000 гривень (а.с.13). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29122021 від 29.12.2021 року заборгованість становить 20\~000 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом 5\~000 грн. та 15\~000 грн. заборгованість по відсоткам (а.с.12). Позивач зазначає, що на підставі укладеного договору з первісним кредитором право вимоги за кредитним договором набуто позивачем, а відтак, останній заявляє вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором. Судом встановлено, що 29.12.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 20122021, згідно даного договору до нового кредитора перейшло право вимоги за реєстром бражників первісного кредитора, що відповідно підтверджується актом прийому передачі та Витягом (а.с.9-12). Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач у справі є належним кредитором за кредитним договором № 16836-05/2021 від 26.05.2021року, матеріалами справи підтверджені наявність та розмір заборгованості, обставини відкриття карткового рахунку, підтверджено факт відступлення вимог за кредитним договором. Відповідач у справі, обставини зазначені у позові не спростував, не надав доказів на підтвердження відсутності заборгованості, або її погашення, не надав жодних заяв клопотань щодо спростування позовних вимог тощо. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак, після підписання кредитного договору №16836-05/2021 у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.\~625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. " Судом, при розгляді справи також, приймаються до уваги висновки зроблені Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року (справа № 6-979цс15), згідно яких боржник, що отримав повідомлення про передачу прав вимоги за договором не звільняється обов`язку погашення заборгованості, повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку щодо погашення заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що позивач є кредитором за договором кредиту, відповідач порушила умови Договору, не повернула отримані кошти у строки передбачені договором, не відреагувала на повідомлення щодо погашення заборгованості. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2\~684,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved