Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. На підставу своїх вимог спирається на те, що слідчим відділом Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12021250320000899 від 30.08.2021 за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. У ході досудового розслідування установлено, що 29 серпня 2021 року в світлий час доби, близько 16 години 00 хвилин водій [PERSON] , [INFO] , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер [NUMBER] , рухався на сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вулиці Благовісна поступово наближаючись до Т-подібного перехрестя із вулицею Шевченка у смт. Маньківка Черкаської області. Знаходячись на вказаному перехресті та маючи об`єктивну можливість спостерігати за наявністю встановленого перед перехрестям за його напрямком руху дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», відповідно до вимог якого: «Знаки пріоритету. 2.1 "Дати дорогу". Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.»; водій [PERSON] , зупинився. В цей же час, зліва від вказаного транспортного засобу, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вулиці Шевченка зі сторони вулиці Соборна у бік вулиці Благовісна, рухався технічно справний мотоцикл «Pantera 200», під керуванням [PERSON] , [INFO] . Водій [PERSON] , маючи можливість спостерігати за рухом мотоцикла, який рухався в напрямку можливої траєкторії його руху, перед початком руху не переконавшись у тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху відновив свій рух прямо, виконуючи маневр повороту ліворуч в напрямку проїзної частини вулиці Шевченка, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, продовжив рух у вказаному напрямку, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б) та 16.11 Правил дорожнього руху України, згідно яких: «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків» «2.3 б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; «16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних доріг по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.». Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій [PERSON] , в районі не регульованого перехрестя не рівнозначних доріг допустив зіткнення керованого ним транспортного засобу із мотоциклом, внаслідок чого водій мотоциклу [PERSON] , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, рана в ділянці середньої третини правого стегна по бічній частині, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-7-01/474 від 20.09.2021 відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Вироком Маньківського районного суду від 1 вересня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 51000 грн. Ухвалений відносно [PERSON] , вирок має преюдиційне значення у даній справі та є обов`язковим для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності засудженої особи в питанні чи мали місце події та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] , потерпілий [PERSON] , отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до КНП «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради Черкаської області, де проходив лікування у період із 29.08.2021 по 10.09.2021, із 29.09.2021 по 08.10.2021 та із 27.10.2021 по 01.11.2021. Відповідно до наданої КНП «Маньківська багатопрофільна лікарня» довідки супровідним листом від 17.04.2023 № 201 загальна вартість лікування потерпілого [PERSON] , у цей період склала 28 071,09 грн. Відповідно інформації КНП «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради Черкаської області від 13.06.2023 № 226 із указаної загальної суми витрат на лікування 2 843,05 грн., склали витрати місцевого бюджету, із яких: 274,96 грн. - заробітна плат з нарахуваннями; 369,04 грн. - господарські витрати; 182,43 грн. - продукти харчування; 256,28 грн. - медикаменти; 1 592,40 грн. - оплата комунальних послуг; 167,94 грн. - інші витрати. 25 228, 04 грн. - кошти Національної служби охорони здоров`я, із яких: 18 187,03 грн. - заробітна плата з нарахуваннями; 68,39 грн. - господарські витрати; 32,42 грн. - продукти харчування; 1 532,33 грн. - медикаменти; 5 497,87 грн. - капітальні видатки. На даний час відповідачем спричинена шкода у добровільному порядку не відшкодована, що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Предстаник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення), причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність на підставі зібраних доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення), причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність на підставі зібраних доказів. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Представник третьої особи "Маньківської багатопрофільної лікарні" Маньківської селищної ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Слідчим відділом Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12021250320000899 від 30.08.2021 за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. У ході досудового розслідування установлено, що 29 серпня 2021 року в світлий час доби, близько 16 години 00 хвилин водій [PERSON] , [INFO] , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер [NUMBER] , рухався на сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вулиці Благовісна поступово наближаючись до Т-подібного перехрестя із вулицею Шевченка у смт. Маньківка Черкаської області. Знаходячись на вказаному перехресті та маючи об`єктивну можливість спостерігати за наявністю встановленого перед перехрестям за його напрямком руху дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», відповідно до вимог якого: «Знаки пріоритету. 2.1 "Дати дорогу". Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.»; водій [PERSON] , зупинився. В цей же час, зліва від вказаного транспортного засобу, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вулиці Шевченка зі сторони вулиці Соборна у бік вулиці Благовісна, рухався технічно справний мотоцикл «Pantera 200», під керуванням [PERSON] , [INFO] . Водій [PERSON] , маючи можливість спостерігати за рухом мотоцикла, який рухався в напрямку можливої траєкторії його руху, перед початком руху не переконавшись у тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху відновив свій рух прямо, виконуючи маневр повороту ліворуч в напрямку проїзної частини вулиці Шевченка, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, продовжив рух у вказаному напрямку, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б) та 16.11 Правил дорожнього руху України, згідно яких: «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків» «2.3 б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; «16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних доріг по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.». Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій [PERSON] , в районі нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг допустив зіткнення керованого ним транспортного засобу із мотоциклом, внаслідок чого водій мотоциклу [PERSON] , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, рана в ділянці середньої третини правого стегна по бічній частині, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-7-01/474 від 20.09.2021 відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Вироком Маньківського районного суду від 1 вересня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 51000 грн. (а.с. 18-21). Внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] , потерпілий [PERSON] , отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до КНП «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради Черкаської області, де проходив лікування у період із 29.08.2021 по 10.09.2021, із 29.09.2021 по 08.10.2021 та із 27.10.2021 по 01.11.2021. Відповідно до наданої КНП «Маньківська багатопрофільна лікарня» довідки супровідним листом від 17.04.2023 № 201 загальна вартість лікування потерпілого [PERSON] , у цей період склала 28 071,09 грн. (а.с. 24-25). Відповідно інформації\~КНП «Маньківська\~багатопрофільна лікарня»\~Маньківської селищної\~ради Черкаської\~області від\~13.06.2023\~№ 226\~із указаної\~загальної суми\~витрат на\~лікування 2\~843,05\~грн.,\~склали витрати\~місцевого бюджету, із яких: 274,96 грн. - заробітна плат з нарахуваннями; 369,04 грн. - господарські витрати; 182,43 грн. - продукти харчування; 256,28 грн. - медикаменти; 1 592,40 грн. - оплата комунальних послуг; 167,94 грн. - інші витрати. 25 228, 04 грн. - кошти Національної служби охорони здоров`я, із яких: 18 187,03 грн. - заробітна плата з нарахуваннями; 68,39 грн. - господарські витрати; 32,42 грн. - продукти харчування; 1 532,33 грн. - медикаменти; 5 497,87 грн. - капітальні видатки (а.с. 37). На даний час відповідачем спричинена шкода у добровільному порядку не відшкодована. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт протиправних дій [PERSON] , підтверджений вироком суду і не підлягає доведенню. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно зі ст. 56 ЦПК України з метою представництва інтересів держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), в якій самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Уманською окружною прокуратурою листом № 53/3-382вих23 від 16.05.2023 повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави (а.с. 29-31). Однак, Національна служба здоров`я України у листі № 19249/2-16-23 від 29.05.2023 зазначила про невжиття заходів претензійно-позовного характеру, спрямованих на стягнення із винної особи витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , та послалась на те, що відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у даних категоріях справ. Одночасно у листі вказано про те, що НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду з відповідним позовом окружною прокуратурою (а.с. 32-34). Крім того, Уманською окружною прокуратурою листом від 24.04.2023 № 53/3-314вих-23 повідомлено Маньківську селищну раду про виявлені порушення, та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави (а.с. 26-27). Згідно відповіді Маньківської селищної ради № 02-16/1342 від 27.04.2023 останньою повідомлено, що селищна рада заходів до стягнення в судовому порядку коштів, затрачених на лікування [PERSON] , не вживала та вживати не планує. Одночасно органом місцевого самоврядування порушено клопотання щодо захисту прокурором інтересів держави та територіальної громади, за наявності підстав для цього (а.с. 28). Таким чином, Національна служба здоров`я України та Маньківська селищна рада належним чином не здійснюють покладені на них обов`язки, оскільки до цього часу позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину до суду не пред`явлений та відповідні витрати не відшкодовані. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до статті 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. Згідно Статуту КНП «Маньківська багатопрофільна лікарня Маньківської селищної ради, затвердженого рішенням Маньківської селищної ради 23.11.2020 за № 23-11-VІІІ, лікарня є закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким способом в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом (а.с. 38-56). Майно Підприємства є власністю Маньківської селищної територіальної громади в особі Маньківської селищної ради. Підприємство було передано зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ Маньківського району у комунальну власність Маньківської селищної територіальної громади згідно рішення від 12.11.2020 № 51-6/VІІ «Про безоплатну передачу закладів охорони здоров`я із спільної власності територіальних громад сіл, селищ району до комунальної власності Маньківської селищної ради (об`єднаної територіальної громади)». Підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків КНП «Маньківська центральна районна лікарня» Маньківської районної ради Черкаської області. За змістом пункту 1.2 Статуту підприємство здійснює господарську діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку. При цьому, у відповідності до п. 4 Статуту підприємство організовує свою діяльність відповідно до фінансового плану, затвердженого засновником, тобто Маньківською селищною радою. Відповідно до п. 5.3 Статуту джерелами формування майна та коштів Підприємства є комунальне майно, передане Підприємству в оперативне управління, кошти місцевого бюджету, кошти отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Згідно «Положення про Національну службу здоров`я України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1101, центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення є Національна служба здоров`я України (НСЗУ). Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Таким чином, медичні послуги надано КНП «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного з НЗСУ (замовник). (Договір від 25.08.2021 № 3743-Е421-Р000) (а.с. 58-64). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілого, котрий перебував на стаціонарному лікуванні у періоди із 29.08.2021 по 10.09.2021, із 29.09.2021 по 08.10.2021 та із 27.10.2021 по 01.11.2021 з вини [PERSON] , - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради, дані кошти необхідно стягнути з [PERSON] , та зарахувати частину з них до Державного бюджету України, а ті кошти, які витрачені за рахунок місцевого бюджету - до місцевого бюджету. На підставі викладеного, суд, беручи до уваги наведені вище норми діючого цивільного законодавства приходить до висновку, що прокурор є належним позивачем та ним надано достатньо доказів в підтвердження своїх вимог, а тому позов підлягає до повного задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved