Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Виконком Боромлянської сільської ради як орган опіки та піклування у червні 2023 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідачка перебуває у шлюбі з [PERSON] , який перебуває на службі в Збройних Силах України. Сім`я зареєстрована в [ADDRESS] . З ними також проживає мати [PERSON] - [PERSON] . Протягом тривалого часу [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки, про що складені відповідні протоколи, а з 2021 року родина перебуває на обліку як родина, яка потрапила у складні життєві обставини. Сім`я неодноразово відвідувалася спеціалістами Служби у справах дітей, фахівцем із соціальної роботи, фельдшером КНП Боромлянської сільської ради «АЗПСМ с. Боромля», дільничним офіцером поліції, спеціалістами служби у справах дітей, інспектором ювенальної превенції Тростянецького ВП № 1(м. Тростянець) Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області. З матір`ю проводилися профілактичні бесіди, надавалася допомога у вигляді одягу та іграшок, але [PERSON] продовжує вести аморальний спосіб життя, залишати дітей на бабусю, або на сусідку, а сама декілька днів може не приходити додому. [PERSON] неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. До Служби у справах дітей 28.04.2023 надійшло повідомлення про те, що [PERSON] разом з дітьми втекла з дому та знаходилася в [ADDRESS] , де розпивала спиртні напої та не доглядала за дітьми, які були голодні та брудні. Після профілактичної бесіди [PERSON] пообіцяла, що поїде з дітьми додому, але не поїхала, а разом з дітьми пішла до іншого будинку де продовжувала розпивати спиртні напої. Чоловік відповідачки дуже хвилювався та намагався зв`язатися з дружиною, але вона не йшла на контакт. Наступного дня бабуся приїхала до с.Боромля та забрала дітей. [PERSON] 01 травня 2023 року додому не з`явилася, а продовжувала вживати алкогольні напої, з нею була проведена профілактична бесіда щодо виконання нею батьківських обов`язків на належному рівні та була запрошена на наступний день на засідання комісії із захисту прав дитини, але відповідачка не з`явилася, долею дітей не цікавилася. На думку позивача така поведінка матері загрожує життю та здоров`ю дітей та свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків. Службою у справах дітей Боромлянської сільської ради було розглянуто усі факти невиконання батьківських обов`язків [PERSON] та надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Посилаючись на указані обставини позивач просить суд: 1) позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути аліменти з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Стислий виклад позиції відповідачів Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала, повідомлена належним чином про час і місце судового розгляд. Від відповідачки не надійшло заяви про розгляд справи без її участі, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Стислий виклад позиції третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Представник служби у справах дітей Боромлянської сільської ради Євтєєва Н.В. підтримала позов, вважала, що відповідачка має бути позбавлена батьківських прав, оскільки свідомо ухиляється від догляду та виховання малолітніх дітей, фактично з квітня 2023 року покинула їх на свекруху, а батько дітей з початку 2023 року проходить військову службу. [PERSON] вже півроку не відвідує дітей, не цікавиться їх розвитком та здоров`ям, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Через ці обставини свекруха позивачки [PERSON] вимушена була звільнитись з роботи, щоб виховувати і доглядати онуків. Син позивачки має затримку розвитку, не розмовляє, йому потрібні заняття з психологом, мати цим не займалась. Позивачки почала залишати дітей без нагляду з народження, спочатку чоловік та свекруха намагались вплинути на неї, але це не дало результатів. [PERSON] сама була дитиною позбавленою батьківського піклування, не мала належного виховання з боку батьків, по суті повторює їх поведінку. Третя особа [PERSON] надіслав до суду письмові пояснення за змістом, яких просив задовольнити позовні вимоги виконавчого комітету Боромлянської сільської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Посилався на те, що він на даний час перебуває на службі у Збройних Силах України, відповідачка постійно змінює місце свого проживання, зловживає спиртними напоями, не здійснює догляд за дітьми, не цікавиться їхнім життям, духовним розвитком та здоров`ям, не відвідує їх. Спільних дітей на даний час доглядає його мати [PERSON] . Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді від 26.06.2023 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Протокольною ухвалою суду від 29.06.2023 підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача. Протокольною ухвалою суду від 22.08.2023 року залучено третьою особою батька дітей та приєднано до матеріалів справи докази подані представником третьої особи. 18.09.2023 року третьою особою [PERSON] подано письмове пояснення. Ухвалою суду від 18.09.2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду та задоволено клопотання про виклик свідків. Протокольною ухвалою суду від 06.10.2023 року судовий розгляд було відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживала за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] , дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та свекрухою [PERSON] (а.с.7). Відповідно до Акту Комісії від 11.08.2020 року у складі працівників соціальних служб та поліції до сільської ради надійшло повідомлення [PERSON] про те, що її невістка [PERSON] з маленьким сином не повернулись 06.08.2020 після засідання у справах неповнолітніх, мати на дзвінки не відповідає, бабуся хлопчинка занепокоєна здоров`ям онука. Дільничним офіцером поліції було установлено, що мати з сином знаходились по [ADDRESS] , де вона перебувала з 08.08.2020, де відповідачка до 11.08.2020 вживала алкогольні напої та розважалась. [PERSON] син постійно кричав, вона різко його колихала, кидала подушки, він не заспокоювався, мати продовжувала розпивати алкогольні напої зі сторонніми чоловіками. На момент виявлення [PERSON] з дитиною від неї відчувався запах алкоголю, була хитка хода, вона ледь не впустила сина на землю, поводила себе з членами комісії, почала годувати сина зіпсованою сумішшю, якої залишилось на одне годування. Сина [PERSON] забрала бабуся [PERSON] , а мати їхати з сином бажання не виявила. Відповідно до Актів відвідання сім`ї відповідачки від 28.04.2023 року та від 01.05.2023 року відвідування сім`ї проводилось у зв`язку з повідомленням про те, що відповідачка [PERSON] втекла з дітьми з дому с.Новгородське, знаходиться у с.Боромля, розпиває спиртні напої, діти хворі, мати їх не лікує, були голодні. Відповідачка не повернулась з дітьми додому пішла з дітьми до інших людей, які ведуть аморальний спосіб життя. Брат відповідачки розшукавши дітей забрав їх до себе додому, а потім бабуся дітей після роботи приїхала і відвезла онуків додому. Станом на 01.05.2023 року [PERSON] не повернулась до дітей, продовжувала у с.Боромля розпивати горілку. Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 23.05.2023 року [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за статтею 184 КУпАП за те, що в період з 28.04.2023 по 09.05.2023 ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітніх сина та доньки, які були голодні, мали ознаки застуди, і які були залишені з 01.05.2023 на свекруху [PERSON] , а мати зловживала спиртними напоями, не надавала коштів на утримання дітей. У подальшому повторно [PERSON] постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 16.06.2023 року була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 184 КУпАП за те, що в період з 09.05.2023 по 08.06.2023 року ухилялась від виконання батьківських обов`язків щодо догляду, виховання та піклування малолітніми дітьми, з дітьми не проживає, коштів на утримання дітей не надає, 08.06.2023 була у с.Жигайлівка, де розпивала спиртні напої. Питання неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків було обговорено у травні 2023 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Боромлянської сільської ради, було прийнято рішення рекомендувати виконавчому комітету сільської ради розглянути питання позбавлення [PERSON] батьківських прав у зв`язку із систематичним невиконанням батьківських обов`язків. Рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради Охтирського району Сумської області від 18.05.2023 року №43 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітніх дітей (а.с. 8, 9). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (статті 11, 14 Закону України «Про охорону дитинства» Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 Сімейного кодексу України). Поняття «ухилення від виконання обов`язку» нетотожне поняттю «невиконання обов`язку». Мати, батько вважатимуться такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК України), є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи викладене, питання про позбавлення батьківських прав судами слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Повертаючись до обставин цієї справи, слід зазначити, що судом установлено, що діти відповідачки з 2020 року перебувають на обліку у Службі у справах дітей Боромлянської сільської ради як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Відповідачка [PERSON] протягом 2020-2023 років перебувала у полі зору соціальних служб, притягалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання дітей, судом на неї були накладені стягнення у виді штрафу та попередження (а.с. 10, 30, 31). Факт систематичного зловживання [PERSON] алкогольними напоями, ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей доведено органом опіки та піклування доданими до позовної заяви письмовими доказами та показаннями свідків. Допитана як свідок інспектор ЮП СП Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області суду показала, що після народження сина [PERSON] у 2020 році через 6 місяців на мати вже був складений перший протокол за частиною 1 статті 184 КУпАП, при перевірці було установлено, що дитина була хвора, умов проживання у матері відповідачки для дитини не було. Потім вона почала залишати дітей на свекруху у с.Новгородське, а сама відпочивала у с.Боромля, Жигайлівка та вживала спиртні напої, коштів на утримання дітей не залишала. У 2023 році чоловік відповідачки почав службу в ЗСУ, він почав матері надсилати гроші на дітей, а [PERSON] залишала дітей на свекруху, не цікавиться ними. Коли виявляли [PERSON] разом з дітьми, то вони мали брудний зовнішній вигляд, ознаки простуди, вона розвитком дітей не займалась. [PERSON] постійно зловживає спиртними напоями, її доставляли до лікарні для огляду на стан сп`яніння. З квітня 2023 року вона дітьми не цікавиться, веде розгульний спосіб життя, постійного місця проживання не має. Свідок [PERSON] суду показала, що є матір [PERSON] та свекрухою [PERSON] . Коли народився [PERSON] син [PERSON] та невістка жили у неї в с.Новгородське. Через 4 місці після народження [PERSON] почала тікати з дитиною з дому, не виходити на зв`язок, перший раз разом із спеціалістами Служби у справах дітей відповідачка з сином була виявлена у людей ромської меншини, сина у неї тоді забрали, а [PERSON] залишилась вживати алкогольні напої. Потім коли [PERSON] народила доньку вони з чоловіком примирились, деякий час все було нормально. Потім почалась збройна агресія РФ проти України, громада була окупована, тому відповідачка сиділа вдома з дітьми і нікуди не тікала. Проте коли батько дітей - син свідка [PERSON] з початку 2023 року почав військову службу, відповідачка з лютого 2023 року почала зловживати алкогольними напоями. [PERSON] працювала в режимі тиждень через тиждень, тому невістка на тиждень залишалась сама з дітьми, коли [PERSON] поверталась додому, то діти були голодні, у хаті неприбрано, а невістка з ознаками сп`яніння. Потім вона почала залишати дітей, день-два могла взагалі не з`являтись додому. 27.04.2023 син перераховував їй гроші в сумі 15000 грн., які вона витратила на свої потреби. Після цього забрала дітей, ночувала з ними у подруги, брат [PERSON] забрав дітей до себе, донька [PERSON] після цього спала з 11 до 19 години. А [PERSON] почав дуже боятись машин, як чує звук автомобіля одразу ховається. Він погано розмовляє, в садочок поки що не ходить, але [PERSON] вже записала онука в садочок, планує возити в м.Суми до психолога. Мати дітей з квітня 2023 року не живе з дітьми, жодного разу до них не приходила. Діти її не згадують, а [PERSON] бабусю [PERSON] називає мамою. Основна причина такої поведінки матері схильність до вживання алкогольними напоями, що вона також робила і під час вагітності. Оскільки батько дійте проходить військову службу [PERSON] звільнилась і планує онуків взяти під свою опіку. Допитана як свідок [PERSON] , яка є завідувачем ФАП с.Новгородське повідомила, що діти відповідачки постійно хворіли, неодноразово були госпіталізовані, погано вона їх одягала, у 5 місяців у [PERSON] була виявлена компресорна опрілість, призначено лікування, яке мати не виконувала належно, все це забезпечувала бабуся, мати не з`являлась на прийом з дитиною у призначений час. Після проведених бесід з матір`ю, на деякий час вона виправилась. Потім завагітніла другою дитиною, але допускала випадки вживання алкоголю у період вагітності, пила навіть перед пологами. Поки чоловік [PERSON] був поряд вона трималась, після того як він почав служити, вона почала знову вести розгульний спосіб життя, у квітні 2023 забрала дітей і пішла з дому, потім дітей знайшли хворими, голодні були, брудні, залякані. З травня 2023 року діти живуть з бабусею, мати не з`являється до них, і з того часу діти перестали хворіти. У [PERSON] відмічається затримка мови, йому необхідна консультація логопеда. Допитана як свідок [PERSON] суду показала, що є тіткою чоловіка відповідачки, з перших днів їх спільного проживання вона показала свою схильність до гульні та алкоголю, нічого не допомагала по господарству, поки [PERSON] на роботі, вона приходила п`яна, через що були сварки. Після народження сина [PERSON] через 3 чи 4 місяці вона забрала його і кудись поїхала, на зв`язок не виходила, її знайшли у циганів. Діти відповідачки часто хворіли, мати їх вже останні півроку не відвідує взагалі, не цікавиться ними. Вони живуть з бабусею, яка була вимушена звільнитись з роботи, щоб доглядати онуків. Отже досліджені судом докази, які характеризують спосіб життя відповідачки, крім вказують на її схильність до зловживання алкогольними напоями, ведення аморального способу життя. Батьки з такими рисами мають низький виховний потенціал та низьку здатність прищепити дітям загальнолюдські моральні норми та цінності, базові етичні норми. Відтак суд дійшов висновку, що атмосфера та середовище, яку створила відповідачка для дітей є явно неблагополучною для останніх, що не відповідає жодному критерію якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Судом не установлено, що відповідачці будь-хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов`язків, що вказує на свідоме ухилення від її виконання. З огляду на поведінку відповідачки стосовно виконання батьківських обов`язків протягом 2020-2023 року, а також ураховуючи відсутність змін у способі життя [PERSON] , суд вважає, що попередження відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання дітей з покладанням на органи опіки та піклування контролю за виконанням ними батьківських обов`язків не буде дієвим за установлених судом обставин, оскільки з огляду на вжиті органом опіки та піклування заходи вони не вплинули на поведінку матері. Ураховуючи, що у матеріалах справи наявні достатні докази, які свідчать, що [PERSON] у порушення вимог статті 150 СК України свідомо не виконує обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, не маючи жодних перешкод, порушувала права дітей на належне батьківське виховання, оскільки через зловживання алкогольними напоями, своєю негативною поведінкою [PERSON] подає поганий приклад і створює небезпеку для їх життя і здоров`я, а тому висновок органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відповідачки відповідає інтересам її малолітніх дітей, які заслуговують на забезпечення їм життя та розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Отже, позов Виконавчого комітету Боромлянської сільської ради в частині позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим і підлягає задоволенню. При вирішенні вимоги позивача про стягнення з відповідачки [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, виходить з таких мотивів. Відповідно до положень частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Ураховуючи викладене, відповідачка як мати, та відповідач, як батько, незважаючи на позбавлення їх батьківських прав, зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідачка є працездатною особою, незважаючи на позбавлення батьківських прав повинна матеріально утримувати дітей до їх повноліття, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] аліментів у заявленому позивачем розмірі на користь особи чи закладу, під опікою якої перебуватимуть діти. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем позову, тобто з 22 червня 2023 року. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позивач відповідно до пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню сума судового збору, яка мала бути сплачена позивачем при зверненні до суду в розмірі 2147 грн. 20 коп. (1073,60 грн. х 2). На підставі викладеного та

Outcome: approved