Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

У серпні 2023 року представник позивача Передерій Р.В. в інтересах ДП «Дорожній науково-технічний Центр» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. А саме 16.03.2018 року, 27.03.2018 року, 02.04.2018 року, 04.04.2018 року, 06.04.2018 року, 07.04.2018 року, 14.05.2018 року, 18.05.2018 року, 31.05.2018 року, 04.06.2018 року, 05.06.2018 року, 14.06.2018 року, 16.06.2018 року, 16.04.2018 року, 23.04.2018 року 25.04.2018 року, 27.04.2018 року, 08.05.2018 року, 10.05.2018 року, [PERSON] перебував за адресою: м. Київ, вул. Каунаська 3 у службовому приміщенні лабораторії випробувань дорожньо-будівельних матеріалів ДП «Дорожній контроль якості». В цей час у [PERSON] виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Відповідач здійснив таємне викрадення майна позивача, а саме обладнання, вартість якого становить 84760, 06 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.06.2023 року кримінальне провадження було закрито у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України (закінчення строків за п. 3 ст. 49 КК України). Оскільки, завдана матеріальна шкода в розмірі 84760, 06 грн відповідачем до цього часу не відшкодована, тому просить стягнути з відповідача на його користь 84760, 06 грн. Ухвалою суду від 04.08.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 11.10.2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у відзиві. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що [PERSON] обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, так як в період з 16.03.2018 року по 16.06.2018 року, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне викрадення чужого майна, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не зможе завадити вчиненню протиправних дій [PERSON] , перебуваючи у вказаному вище приміщенні, підійшов до місця де знаходяться вимірювальні прилади, та заволодів чужим майном, обладнанням вартість якого становить в загальній сумі 84760, 06 грн. (а.с. 51-52, 52-53, 54-55, 55-56, 57-58, 58-59, 60- 61, 72-73, 73-74, 75-76, 76-77, 78-79, 79-80, 81-82). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.06.2023 року, [PERSON] , [INFO] , звільнено від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.09.2018 року за №1201810004008410, яке об`єднано з кримінальними провадженнями внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018100040008936 від 27.09.2018 року, №12018100040008930 від 27.09.2018 року, №12018100040008918 від 27.09.2018 року, №12018100040008927 від 27.09.2018 року, №12018100040008928 від 27.09.2018 року, №12018100040008919 від 27.09.2018 року, №12018100040008929 від 27.09.2018 року, №1201810040008934 від 27.09.2018 року, №12018100040008935 від 27.09.2018 року, №12018100040008926 від 27.09.2018 року, №12018100040008925 від 27.09.2018 року, №12018100040008924 від 27.09.2018 року, №12018100040008923 від 27.09.2018 року, №12018100040008937 від 27.09.2018 року, №12018100040008920 від 27.09.2018 року, №12018100040008921 від 27.09.2018 року, №12018100040008922 від 27.09.2018 року, №12018100040008931 від 27.09.2018 року, №12018100040008932 від 27.09.2018 року, №12018100040008933 від 27.09.2018 року, за обвинувальним актом відносно [PERSON] , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження (а.с. 94-95). В силу ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Враховуючи, що кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] закрито з нереабілітуючих підстав, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, суд на підставі ч.6 ст.82 ЦПК України виходить з того, що мало місце завдання потерпілій особі майнової шкоди в розмірі 84760, 06 грн. Оскільки позов є обґрунтованим, то від вирішення питання щодо пропущеного строку позовної давності залежить правильне вирішення спору. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК). Відповідно достатті 257 ЦКзагальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Ч. 2 ст. 265 ЦК України встановлено, якщо суд залишив без розгляду позов, пред`явлений у кримінальному провадженні, час від дня пред`явлення позову до набрання законної сили судовим рішенням, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності. Як вбачається з обвинувальних актів, кримінальні праопорушення? в яких був обвинувачений відповідач, сталися у період з 16.03.2018 року по 16.06.2018 року. Оскільки в рамках кримінального провадження подав цивільний позов 11.12.2018 року, а кримінальна справа була закрита 26.06.2023 року, строк позовної давності не сплинув. З урахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ДП «Дорожній науково-технічний центр» до [PERSON] про відшкодування шкоди слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача, завдану майнову шкоду в розмірі 84760, 06 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 2684, 00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved