Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

16.09.2021 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», (далі за текстом АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що 08.05.2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Обґрунтовує позовну заяву тим що, відповідачем неналежним чином виконуються умови договору щодо погашення кредиту та інших передбачених договором платежів, станом на 12.07.2021 у відповідача наявна заборгованість перед банком у розмірі 12\~686,99 грн., яка складається з такого: - 10\~896,76 грн.\~заборгованість за тілом кредиту; - 1790,23 грн.\~заборгованість за відсотками. Вказану заборгованість позивач простить стягнути з відповідача разом з витратами по оплаті судового збору в розмірі 2270 грн. Вищезазначена цивільна справа перебувала в провадженні Оріхівського районного суду Запорізької області. У зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Голови Верховного Суду від 10 травня 2022 року № 29/0/9-22 територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області змінено та визначено Шевченківському районному суду м. Запоріжжя. Ухвалою суду від 24.04.2023 року було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач зареєстрований на території, що не обслуговується поштовою службою, повідомлявся про судовий розгляд справи відповідно до приписів ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Визначений частиною третьою\~статті 279 ЦПК України\~строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідач у наданий судом строк та станом на час розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч.8 ст.178\~та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає доходить таких висновків. Як передбачено ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини. З матеріалів справи встановлено, що 08.05.2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання к Умовам і Правилам надання банківських послуг в Приватбанк. За умовами вказаного договору позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу платіжну картку, згодом збільшуючи кредитний ліміт. Виконання банком свого зобов`язання підтверджується інформацією про рух грошових коштів та даними про випущені кредитні картки на ім`я відповідача та встановлений на них ліміт. Відповідачем зобов`язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Згідно з наданим банком розрахунком, за вказаним кредитним договором станом на 12.07.2021 року у відповідача наявна заборгованість перед банком у розмірі 12\~686,99 грн., яка складається з такого: - 10\~896,76 грн.\~заборгованість за тілом кредиту; - 1790,23 грн.\~заборгованість за відсотками. Як встановлено ст.ст.509,526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. При укладанні договору, сторони керувались ст. 634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зіст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Відповідно до ст.611,625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежне виконання);у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Таким чином суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором б/н від 08.05.2007 року , а саме: 10896,76 грн., яка є заборгованістю за тілом кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, отже, існують правові підстави для стягнення у примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту у вказаному розмірі, оскільки відповідачем не заперечувалось отримання. Разом з тим вимоги про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом є безпідставними, оскільки наявні у матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг, які передбачали сплату процентів, пені, комісій не містять підпису відповідача, а отже позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодився на приєднання до цих Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, ознайомившись з ними. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач розумів саме ці умови та погодився з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначених у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Тому у цій справі не можна вважати Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку складовою частиною укладеного між сторонами договору, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.12.2020 у справі №191/2648/17, Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17. На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі, пропорційному до задоволених вимог.

Outcome: partial