Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

19 вересня 2023 року [PERSON] подала в суд заяву про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів, зазначивши заінтересованою особою Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що воназвернулася до Головного управління ПФУ в Чернівецькій області за призначенням пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за №241670049900 від 23.09.2022 року їй [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності достатнього страхового стажу, оскільки до страхового стажу заявника не зараховано період роботи, вказаний у трудовій книжці, так як на ній відсутня дата народження заявника на титульній сторінці, що є порушенням п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року. Окрім того, підставою відмови у призначенні пенсії є невідповідність прізвища, вказаного в трудовій книжці як « [PERSON] », прізвищу « [PERSON] », зазначеному у наданій відділом РАЦС довідці №69 від 24.02.2006 року про зміну прізвища. З метою усунення недоліків, зазначених у рішенні №241670049900 від 23.09.2022 року, та підтвердження належності трудової книжки серії [NUMBER] від 29.10.1981 року, виданої на прізвище (російською мовою) « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] », [PERSON] звернулась до відділу кадрів Новодністровського військового ліцею, в якому працювала в останні роки, де в її трудовій книжці було зроблено запис про число, місяц та рік мого народження. Також на підтвердження трудового стажу, згідно записів в трудовій книжці та на підтвердження належності трудової книжки серії [NUMBER] від 29.10.1981 року, на звернення [PERSON] архівним відділом Новодністровської міської ради були видані архівні довідки про нараховану заробітну плату у період з 1982 року по 1999 рік, копію витягу з наказу №240 від 1982 року на ім?я [PERSON] про прийняття на роботу, копію наказу №23 від 1992 року на ім?я [PERSON] про переведення на роботу в іншу організацію, витяг з наказу №6/к від 3 квітня 2000 року про злиття та реорганізацію підприємств та організацій у ВАТ «Дністрогесбуд», з додатком списку працівників будівельної організації, в якій працювала заявник і в якому її прізвище зазначено як « [PERSON] », витяг з наказу №134 від 05.06.2001 року про припинення трудового договору, виданого на ім?я [PERSON] , копію особистої картки № 463 БМУ від 03.04.2000 року на ім?я [PERSON] , копію особової картки № 621 від 01.09.1981 року із зазначеними прізвищами російською мовою як « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ». Отже, заявниці не враховано період трудової діяльності відповідно до трудової книжки [NUMBER] ., а тому остання просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] виданої 29.10.1981 року, виданої на прізвище (російською мовою) «[PERSON], [PERSON] , [PERSON] » та архівної довідки, виданої архівним відділом Новодністровської міської ради Чернівецької області за вих. №325/01-19 від 10.10.2022 року про нараховану заробітну плату за період з 1982 по 1986 рік на прізвище [PERSON] ( [PERSON] , [PERSON] ). Ухвалою суду від 04.10.2023р. відкрито окреме провадження у справі №719/434/23 та призначено засідання на 24 жовтня 2023 року о 12 год. 30 хв. Заявниця [PERSON] та представники заінтересованих осіб ГУ ПФУ в Чернівецькій області в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник ГУ ПФУ в Чернівецькій області Кривожиха В.М. направила в суд заяву, згідно якої вирішення справи залишає на розсуд суду, а розгляд справи просить провести без участі представника ГУ ПФУ в Чернівецькій області. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, беручи до уваги заяви учасників справи, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у їх відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані заявником докази, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 24 лютого 2006 року Виконавчим комітетом Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, прізвище, ім`я та по-батькові заявниці вказано « [PERSON] ». Згідно з паспортом серії [NUMBER] , виданим Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області 16.02.1998 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявниці вказано « [PERSON] », на звороті російською мовою зазначено « [PERSON] », дата народження [INFO] . Відповідно до копії картки фізичної особи - платника податків, виданої Сокирянською ОДПІ Чернівецької області від 21.12.2000 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявниці вказано « [PERSON] ». У довідці, виданій [PERSON] , вказано, що 01 травня 1984 року у Виконавчому комітеті Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , а 16 червня 1986 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області зареєстровано розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище, ім`я та по-батькові заявниці вказано « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28.05.1991 року, дошлюбне прізвище, ім`я та по-батькові російською мовою зазначено « [PERSON] », а при набутті шлюбу - « [PERSON] ». У свідоцтві про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28.05.1991 року, прізвище, ім`я та по-батькові російською мовою зазначено « [PERSON] ». Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 29.10.1981 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявниці вказано на російській мові «[PERSON], [PERSON] , [PERSON] ». Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 03.07.2012 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявниці вказано на українській мові « [PERSON] ». В архівній довідці від 10.10.2022 №325/01-19 зазначається, що в документах об?єднаного архівного фонду «ВАТ «Дністрогесбуд» №2 за період з вересня 1982 року по грудень 1986 року є відомості про заробітну плату [PERSON] . У наказі про звільнення №23 від 17.07.1982 року викладеного російською мовою прізвище, ім`я та по-батькові заявниці вказано « [PERSON] ». У наказі №240 про прийом на роботу від 23.08.1982 року викладеного російською мовою прізвище, ім`я та по-батькові заявниці вказано « [PERSON] ». Відповідно до наказу №6/к від 03.04.2000 року [PERSON] почала з 03.04.2000 року рахуватись працівником БМУ. 05.06.2001 року відповідно до наказу №134 трудовий договір з [PERSON] було припинено. Судом також встановлено, що заявниця у зв`язку із досягненням пенсійного віку, 19.09.2022р. звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за призначенням пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №241670049900 від 29.09.2022р. заявниці було відмовлено в призначенні пенсії, так як до страхового стажу заявниці не зараховано період роботи згідно трудової книжки [NUMBER] , оскільки на ній відсутня дата народження заявниці на титульній сторінці, що є порушенням п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року, а тому для зарахування трудового стажу необхідно надати уточнюючі довідки про період роботи, видані на підставі первинних документів, або довести приналежність трудової книжки. Крім цього, підставою відмови у призначенні пенсії є фактична невідповідність прізвища, вказаного в трудовій книжці як « [PERSON] », прізвищу « [PERSON] », зазначеному у наданій відділом РАЦС довідці №69 від 24.02.2006 року про зміну прізвища заявниці. Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У Рішенні про відмову у призначені пенсії від 29.09.2022р. №241670049900 Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області вказали, що відсутня дата народження заявниці на титульній сторінці трудової книжки, що є порушенням п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Згідно пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідках. З аналізу вказаних вище положень Порядку №637 слідує, що подання інших документів, окрім трудової книжки, для підтвердження трудового стажу з метою призначення пенсії здійснюється виключно у випадку, якщо в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи. У трудовій книжці заявниці записи були внесені на підставі наказів з посиланням на їх номер і дату, виконані чітко та без будь-яких виправлень, помарок чи підтирань. Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі №754/14898/15-а. В періоді, в якому позивачу оформлялася трудова книжка, діяв Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 (надалі Інструкція №162). Відповідно до пункту 1.1 Інструкції №162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Згідно з пунктом 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться. З приписів порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, що визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 та Інструкції Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58 вбачається, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником. Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки вперше, в тому числі і внесення до неї записів на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, є підприємство роботодавець, а відтак відсутня вина [PERSON] в тому, що трудову книжку роботодавцем оформлено із порушенням. Враховуючи наведене, суд вважає, що виявлений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області недолік оформлення трудової книжки, а саме на ній відсутня дата народження заявниці на титульній сторінці, що є порушенням п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року, не може вважатися достатньою підставою неврахування її відомостей при обчисленні стажу роботи, оскільки внесення записів до відомостей про особу до трудової книжки не здійснювалось заявницею. Суд зауважує на тому, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Крім того, Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Також, право заявника на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточність записів не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу заявниці, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Так, суд дослідив архівну довідку від 10.10.2022 №325/01-19, у якій зазначається, що в документах об?єднаного архівного фонду «ВАТ «Дністрогесбуд» №2 за період з вересня 1982 року по грудень 1986 року є відомості про заробітну плату [PERSON] . Дана довідка не викликає сумнівів в суду щодо приналежності [PERSON] . Відповідно до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 06 квітня 2022 року у справі №607/7638/17 працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 29.10.1981 року на прізвище (російською мовою) «[PERSON], [PERSON] , [PERSON] », та архівної довідки, виданої архівним відділом Новодністровської міської ради Чернівецької області за вих. №325/01-19 від 10.10.2022 року, про нараховану заробітну плату за період з 1982 по 1986 рік на прізвище [PERSON] ( [PERSON] , [PERSON] ). Факт встановлення приналежності заявниці трудової книжки та архівної довідки потрібно для призначення пенсії за віком Головним управлінням Пенсійного фонду України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги заявниці обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню, факт належності трудової книжки та архівної довідки повністю доведений доказами в матеріалах справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі ст.ст. 2-4, 7-11, 13, 17-19, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293-294, 315, 319, 352, 354-355, п. 3 Прикінцевих положень, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

Outcome: approved