Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

1.Позиція сторони позивача. Керівник Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Кам`янської міської ради звернувся із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Комунальне некомерційне підприємство Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» «про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням». Згідно до змісту позовної заяви, просить: -стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] , на користь Кам`янської міської ради (код ЄДРПОУ 24604168, площа Петра Калнишевського, 2, місто Кам`янське, 51931) кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину в сумі 14826 грн. 31 коп. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що зі статтею 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб?єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертасться до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Конституційний Суд України у рішенні № 3-рп/99 від 08.04.199 у справі № 1-1/99 визначив, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, самостійно визначає прокурор у кожному конкретному випадку з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обгрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Згідно зі ст. 18 Основ законодавства про охорону здоров?я, фінансове забезпечення охорони здоров?я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів призначені на охорону здоров?я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров?я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. В умовах воєнного стану забезпечення належного фінансування системи охорони здоров?я, її матеріальне забезпечення набуває першочергового значення для належного виконания закладами охорони здоров`я своїх функцій. Водночас, невідшкодування виплат на лікування потерпілих від злочинів суперечить зазначеній меті. Невідшкодування витрат, здійснених за рахунок місцевого бюджету та стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров?я, забезпечення пов?язаних зними державних гарантій, що і с підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів та інтересів територіальної громади. Оскільки лікування потерпілого злійснювалося за кошти місцевого бюджету, відповідно, контролювати питання ефективності їх використання та повернення є орган, що є розпорядником вказаних коштів. Враховуючи викладене, окружною прокуратурою проводилося листування з метою з?ясування повноти вжитих заходів, спрямованих на відшкодування коштів до місцевого бюджету. На запит окружної прокуратури від 31.05.2023 №04/56-3112 вих-23 КНП КМР «МЛШМД» надано інформацію щодо понесених лікарнею витрат на лікування потерпілої [PERSON] у сумі 14 826 грн. 31 коп., та повідомлено, що заходи цивільно-правового характеру КНП КМР "МЛШМД" щодо стягнення витрат на лікування потерпілого не проводились. На запит окружної прокуратури 27.06.2023 No 04/56-3658 вих-23 комунальним підприємством додатково надано інформацію шодо понесених витрат на лікування [PERSON] , щодо джерел фінансування (місцевий бюджет) та повідомлено, що заходи цивільно-правового характеру КНП КМР "МЛШМД" щодо стягнення витрат на лікування потерпілого не проводились. На запит окружної прокуратури від 11.07.2023 №04/56-4044 вих-23 КНП КМР «МЛШМД» надано інформацію щодо понесених лікарнею витрат на лікування потерпілої [PERSON] у сумі 14 826 грн. 31 коп., та повідомлено, що заходи цивільно-правового характеру КНП КМР "МЛІШМД" щодо стягнення витрат на лікування потерпілого не вживались. Про виявлені порушення інтересів територіальної громади щодо невідшкодування коштів місцевого бюджету повідомлено Кам?янську міську раду листами від 31.05.2023 №04/56-3110 вих-23 та 11.07.2023 за № 04/56- 4044 вих 23. Підставою представництва прокурором інтересів держави в суді відповідно до ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», означає орган, на який державою покладено обов?язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Відповідно до ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через уповноважені органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що у комунальній власності. Згідно зі ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 4ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належать право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров?я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об?єкти, визначені відповідно до закону як об?єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Рішенням Кам?янської міської ради від 24.02.2023 № 810-30/VIII затверджено статут Комунального некомерційного підприємства Кам?янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги». Згідно з п.1.4 Статуту, Засновником власником та органом управління майном КНП КМР «МЛШМД» є Кам?янська міська територіальна громада в особі Кам?янської міської ради. Згідно н. 5.2 Статуту, джерелами фінансування майна та коштів комунального підприємства є, зокрема, внески засновника, кошти місцевого бюджету; власні надходження КНІІ КМР «МЛШМД»: кошти від здачі в оренду майна, закріпленого на праві оперативного управління; кошти та інше майно, одержавні від реалізації послуг; кошти, отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Виходячи з наведено, грошові кошти, які витрачено КНП КМР «МЛШМД» на лікування потерпілого від злочину, є власністю територіальної мади міста Кам?янське в особі Кам?янської міської ради, у зв?язку з чим, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Кам?янська міська рада як власник, управитель лікарні та розпорядник коштів місцевого бюджету. Зважаючи на те, що уповноваженим органом Кам?янською міською радою не вживаються заходи, спрямовані на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого, внаслідок чого не надходять кошти до місцевого бюджету, в даному випадку порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров?я та забезпечення пов?язаних з ними державних гарантій, і такі витрати негативно впливають на фінансування лікування інших хворих, порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоров?я, забезпечення пов?язаних з ними державних гарантій. Єдиною можливістю захистити ці інтереси держави є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з Відповідача. Дані спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів та інтересів територіальної громади, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора функцію представництва в суді. Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 10.05.2022 року у справі №208/6566/20 (кримінальне провадження №12020040160000140) [PERSON] визнано винним у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобам на підставі ст.. 75 КК України звільнено [PERSON] від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців. Внаслідок кримінального правопорушення були заподіяні тілесні ушкодження потерпілій [PERSON] , [INFO] . Судовим розглядом зазначеної справи встановлено, зокрема, наступне 22.01.2020 року, приблизно о 17.30 годин, у темний час доби, при включеному міському електроосвітленні, [PERSON] керуючи технічно справним легковим автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух в м. Кам?янське по вул. Михайла Грушевського, з боку вул. Звенигородської в напрямку вул. Спортивній по автодорозі, що має двосторонню організацію руху, по дві смуги у кожному напрямку. При русі в районі будинку [ADDRESS] , та при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, по якому здійснювала рух пішохід [PERSON] , [PERSON] як водій механічного транспортного засобу, не маючи перешкод ані технічного, ані механічного характеру, повинен був зменшити швидкість руху, а при необхідності зупинитись, щоб пропустити пішоходів. Таким чином, водієві [PERSON] необхідно було діяти у відповідності з вимогами п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким водій транспортного засобу, що наближається нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. У порушення вимог зазначених Правил, [PERSON] , як водій транспортного засобу, не маючи перешкод ані технічного, ані механічного характеру , здійснюючи рух по вологому асфальтобетонному покриттю проїзної частини дороги та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не впевнившись у відсутності на ньому пішоходів, проявив злочинну самовпевненість, швидкість свого руху не знизив, заходи гальмування своєчасно не застосував, та допустив наїзд керованого ним автомобілю на пішохода Лещинську, яка перетинала проїзну частину дороги зліва направо за напрямком руху автомобіля в темпі спокійного кроку. В результаті даної ДТП пішоходу [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з синцем на чолі праворуч, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку; закритого уламкового перелому нижньої третини правої плечової кістки, яке ускладнилось неправильним зростанням кісткових уламків з комбінованою контрактурою та порушенням функції правої верхньої кінцівки та обмеженням рухів; закритий перелом обох лонних кісток тазу з порушенням функції тазових органів (відсутність контролю сечовиділення); закритого черезвертлюгового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням відламків, закритого уламкового перелому обох кісток верхньої третини правої гомілки зі зміщенням відламків; закритого уламкового перелому нижньої третини лівої стегнової кістки зі змішенням відламків; рани в ділянці правого колінного суглобу, які ускладнились обмеженням рухів в кульшових, колінних, гомілково-ступневих суглобах з порушенням функції суглобів 3-го ступеню, порушенням функції пересування та опори 4-го ступеню, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як викликавши розлад здоров?я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину. У зв?язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла від кримінального правопорушення [PERSON] перебувала з 22.01.2020 по 06.02.2020 рік. Згідно інформації КНП КМР «МЛШМД» 06.06.2023 року за № 576, від 29.06.2023 року № 705 та розрахунку вартості 1 ліжко-дня на утримання в лікарні, складених відповідно до Постанови КМУ від 16.07.1993 № 545, якою затверджено порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] здійснювались за рахунок коштів місцевого бюджету 14826 грн. 31 коп. 2.Позиція відповідача. Відповідач, [PERSON] , позовні вимоги, заявлені позивачем, визнав в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності та винести рішення. 3.Заяви, клопотання, процесуальні питання. 12 вересня 2023 року подана позовна заява до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області (а.с. 1-15). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 вересня 2023 року цивільну справу передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 82). 19 вересня 2023 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 84). Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року цивільну справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 85-86). 05 жовтня 2023 року представник Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» - Дяченко В. надіслав до суду клопотання, згідно до змісту якого зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі і просить їх задовольнити, проводити розгляд справи без участі їх представника (а.с. 91-92). 05 жовтня 2023 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, згідно до змісту якої просить надати можливість ознайомитись з матеріалами справи (а.с. 93). 13 жовтня 2023 року на електронну пошту суду надійшло клопотання від представника Кам`янської міської ради Черкашиної Д.М., у якому вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить судове засідання проводити без участі їх представника (а.с. 99). 16 жовтня 2023 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, у якій вказав, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 101). 16 жовтня 2023 року прокурор Єрзаулов С.С. подав до суду клопотання, у якому просить проводити справу без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі (а.с. 102). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 4.Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що вироком судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 травня 2022 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, без позбавлення права права керування транспортними засобами (а.с. 16-21). Згідно до довідки калькуляції бюджетної вартості лікування [PERSON] за період 22.01.2020 року по 06.02.2020 року в КНП КМР «МЛШМД» загальна вартість складає 14826,31 гривень (а.с. 25). Згідно до висновку експерта № 448-Е від 29.04.2020 року у [PERSON] виявлені ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з синцем на чолі праворуч, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку; закритого уламкового перелому нижньої третини правої плечової кістки, яке ускладнилось неправильним зростанням кісткових уламків з комбінованою контрактурою та порушенням функції правої верхньої кінцівки; закритий перелом обох лонних кісток тазу з порушенням функції тазових органів (відсутність контролю сечовиділення); закритого черезвертлюгового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням відламків, закритого уламкового перелому обох кісток верхньої третини правої гомілки зі зміщенням відламків; закритого уламкового перелому нижньої третини лівої стегнової кістки зі змішенням відламків; рани в ділянці правого колінного суглобу (а.с. 49-54). Відповідно до висновку експерта №1019-Е від 17.09.2020 року [PERSON] отримала ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з синцем на чолі праворуч, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку; закритого уламкового перелому нижньої третини правої плечової кістки, яке ускладнилось неправильним зростанням кісткових уламків з комбінованою контрактурою та порушенням функції правої верхньої кінцівки та обмеженням рухів; закритий перелом обох лонних кісток тазу з порушенням функції тазових органів (відсутність контролю сечовиділення); закритого черезвертлюгового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням відламків, закритого уламкового перелому обох кісток верхньої третини правої гомілки зі зміщенням відламків; закритого уламкового перелому нижньої третини лівої стегнової кістки зі змішенням відламків; рани в ділянці правого колінного суглобу, які ускладнились обмеженням рухів в кульшових, колінних, гомілково-ступневих суглобах з порушенням функції суглобів 3-го ступеню, порушенням функції пересування та опори 4-го ступеню, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як викликавши розлад здоров?я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину (а.с. 55-57). 5.Норми права застосовані судом. Підстави для представництва - ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 327 ЦК України суб`єктами права комунальної власності є територіальні громади та утворені ними органи місцевого самоврядування. Стаття 22 ЦК України - \~Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди 1. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. 4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. \Частина четверта статті 22 в редакції Закону\~№ 590-IX від 13.05.2020\ Стаття 1166 ЦК України - \~Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду 1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 3. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. 4. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. 6.Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Рішення Кам`янської міської радим від 24.02.2023 № 810-30/VІII «Про затвердження статуту Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» в новій редакції. Відповідно до п.1.1. Статуту, Комунальне некомерційне підприємство Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» є закладом охорони здоров`я - комунальним некомерційним підприємством, що надає медичну допомогу будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом, а також вживає заходів з профілактики захворювань населення та підтримки громадського стану. Для здійснення господарської діяльності КНП КМР «МЛШМД» наділяється майном, яке є комунальною власністю і належить Кам`янській міській територіальній громаді. Комунальне майно закріплюється за КНП КМР «МЛШМД» на праві оперативного управління. Майно КНП КМР «МЛШМД, придбане ним у процесі здійснення господарської діяльності, належить йому на праві оперативного управління, є комунальною власністю і належить Кам`янській міській територіальній громаді. Майно КНП КМР «МЛШМД становлять оборотні та необоротні активи, основні засоби та грошові кошти, а також інші цінності, передані йому засновником, вартість яких відображається у самостійному балансі КНП КМР «МЛШМД (п.5.1 Статуту). Джерелами формування майна та коштів КНП КМР «МЛШМД» є внески засновника, кошти місцевого бюджету(бюджетні кошти), власні надходження від здачі в оренду майна або одержання від реалізації послуг, цільові кошти, та кошти, отримані за договором з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення, майно та кошти, отримані з інших джерел, незаборонених чинним законодавством та інше (п.5.2 Статуту). Таким чином, у даному випадку, органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає Кам`янська міська рада , як управитель та розпорядник вказаного закладу, а також Комунальне некомерційне підприємство Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», яке понесло відповідні витрати на лікування потерпілої особи від злочину. Разом з тим, а ні Кам`янською міською радою, а ні Комунальним некомерційним підприємством Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» - з моменту закінчення лікування [PERSON] , а саме з 06.02.2020 жодних заходів до відшкодування витрат, які понесла лікарня на лікування потерпілої [PERSON] за період з 22.01.2020 року по 06.02.2020 року, від кримінального правопорушення, вчиненого [PERSON] , не вжито. Крім того, відповідно до листів Кам`янської міської ради № 8вих-21/326 від 08.06.2023 року (а.с. 30) та КНП КМР «МЛШМД» № 705 від 29.06.2023 (а.с. 36) з позовом до суду про стягнення витрат на лікування потерпілої [PERSON] з відповідача [PERSON] ні міська рада, ні лікарня не звертались та не заперечують проти подання такого позову прокурором у порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Таким чином, підставами для представництва у порядку ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», що також узгоджується із приписами ч. 3 ст. 128 КПК України. Щодо підстав для відшкодування понесених витрат на лікування потерпілої від кримінального злочину [PERSON] , суд виходить з наступного. Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія [PERSON] , потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження, з приводу чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» в період з 22.01.2020 по 06.02.2020. Витрати вказаного закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої склали 14826,31 грн., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму. Факт лікування потерпілої та витрат на її лікування підтверджується довідкою калькуляцією Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» (а.с. 48). Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 (545-93-п) від 16.07.1993 (надалі - Порядок). Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. У відповідності до ч.1 ст.1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово, внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч.2 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно з п. 3 «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.\~ Враховуючи те, що саме внаслідок дій [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження потерпілій від кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - тілесні ушкодження, внаслідок яких остання лікувалася у Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» і вина [PERSON] доведена в суді, а відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, тому є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілої, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. Таким чином, встановивши всі фактичні обставини справи, всебічно їх дослідив, визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 7.Судові витрати. Оскільки, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.\~

Outcome: approved