Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 07 липня 2012 року в розмірі 37122,40 грн станом на 20 березня 2023 року та судові витрати у справі в розмірі 2684 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 07 липня 2012 року. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який надалі було збільшено до 30000 грн. АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. В зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 20 березня 2023 року має заборгованість в розмірі 37122,40 грн, яка складається з 29477,20 грн - заборгованість за кредитом, 7645,20 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк». Ухвалою від 11 серпня 2023 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. В позовній заяві представник позивача Ляр Д.Ю. проти заочного розгляду справи за відсутності представника банку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 07 липня 2012 року між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладений кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За змістом анкети-заяви від 07 липня 2012 року, відповідач погодився з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк», відповідач отримав кредитні картки: 07 липня 2012 року - № [NUMBER] терміном дії 03/16; 15 травня 2013 року - № [NUMBER] терміном дії 10/16; 10 вересня 2021 року - № [NUMBER] терміном дії 03/25. 07 липня 2012 року на видану відповідачу картку № [NUMBER] встановлений кредитний ліміт в розмірі 1800 грн; 07 липня 2012 року розмір кредитного ліміту зменшено до 300 грн, 24 травня 2013 року розмір кредитного ліміту збільшено до 1520 грн, 30 вересня 2013 року розмір кредитного ліміту зменшено до 1430 грн., 22 вересня 2014 року розмір кредитного ліміту зменшено до 0 грн., 29 грудня 2021 року розмір кредитного ліміту збільшено до 30000 грн, 26 грудня 2022 року розмір кредитного ліміту зменшено до 0 грн, про що свідчить довідка АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] . За наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за договором станом на 20 березня 2023 року становить 37122,40 грн та складається з заборгованості за кредитом в сумі 29477,20 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 7645,20 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ Згідно \~з \~ст.610,\~611\~ЦК України,\~порушенням зобов`язання\~є\~його невиконання або виконання з порушенням\~ умов, визначених\~ змістом зобов`язання\~ (неналежне\~ виконання).\~ У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Всупереч наведеним нормам закону та умовам укладеного між сторонами договору відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується дослідженими доказами, а отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором обґрунтована та підлягає задоволенню. За правилами ст.141 ЦПК України належить стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2684 грн. \~ На підставі наведеного та

Outcome: approved