Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

24.04.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] . Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований 12.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1174. Позивач просить справу розглядати за його відсутності, бажає розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином за місцем своєї реєстрації в порядку п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України. На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позов обґрунтовано тим, що 12.08.2015 між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Сімейне життя не склалось, збереження шлюбу є неможливим, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. 12.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між громадянином України [PERSON] та громадянкою РФ [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1174 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19.04.2023 (повторне). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Відповідно до статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів сторін, тому наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved