Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Виконавчого комітету Вишгородської міської ради про визнання незаконним рішення органу опіки та піклування та встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкування з дитиною, в якій просить визнати незаконним рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради (органу опіки і піклування) від 20.10.2022 №238 «Про встановлення порядку визначення способу участі у вихованні дитини [PERSON] та спілкуванні з нею»; визначити для [PERSON] , який проживає окремо від дитини [PERSON] , наступний спосіб участі у вихованні дитини та спілкування з дитиною, [PERSON] : 3.1. Батьку дитини, [PERSON] , брати участь у вихованні дитини, [PERSON] , [INFO] відповідно до графіку - день народження дитини та наступний день після нього ([INFO]) кожний парний рік; день Святого Миколая та день, що передує (18-19 грудня) кожний парний рік; перші та треті вихідні кожного місяця, а в разі перенесення робочих днів, святкових та державних свят - до першого робочого дня після таких вихідних відповідно; Різдво Христове (25 грудня) та наступний день кожен парний рік; Різдво Христове (7 січня) на наступний день кожний парний рік; Старий Новий Рік: 13-14 січня кожний парний рік; Міжнародний жіночий день та день, що передує йому: 7-8 березня кожний непарний рік; Міжнародний день захисту дітей (1 червня) кожний непарний рік; спілкування [PERSON] із [PERSON] відповідно до встановленого графіку повинно відбуватись з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., без права залишення дитини на ночівлю за місцем проживання чи перебування батька, а також з обов`язком батька дитини приїздити за місцем проживання дитини або навчання дитини для її взяття з метою проводження спільного часу та повернення дитини за місцем її проживання - матері; допускається відхилення від визначеного графіку зустрічей у зв`язку із заняттями дитини у гуртках та з приватними репетиторами, участю дитини у змаганнях та конкурсах - відповідно до встановленого графіку занять, змагань та конкурсів; допускається відхилення від визначеного графіку зустрічей та порядку виховання та спілкування з дитиною за усною чи письмовою домовленістю між батьками, окрім випадків, якщо це суперечить правам та законним інтересам дитини, [PERSON] ; зобов`язати батька, [PERSON] , під час зустрічей та спілкування з дитиною, [PERSON] , дотримуватись режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей відповідного віку, а також враховувати стан здоров`я дитини, у тому числі - діагноз алергія на лактозу, який передбачає заборону вживання продуктів харчування, які містять лактозу, а також наявність вдома у батька чи разом з дитиною протиалергійних лікарських препаратів, визначених за рекомендаціями лікаря для невідкладної медичної допомоги дитині у разі випадкового вживання лактози; зобов`язати батька, [PERSON] , дотримуватись визначеного графіку зустрічей та спілкування з дитиною, [PERSON] , вчасно повертати дитину матері, [PERSON] , виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її та матеріально утримувати; зобов`язати [PERSON] поважати батьківські права [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною; зобов`язати [PERSON] письмово попереджати [PERSON] про намір, термін виїзду та місце перебування дитини за кордоном не пізніше 10 днів перед виїздом, а [PERSON] - зобов`язати не чинити перешкод для виїзду дитини за кордон та надавати необхідні дозволи за встановленою законом формою для виїзду дитини за кордон разом з матір`ю, [PERSON] , або окремо від неї у разі виїзду для участі у змаганнях та конкурсах, з метою відпочинку або лікування за умови наявності повнолітньої особи, яка відповідальна за супроводження дитини за кордоном та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] документально підтверджені судові витрати Позовні вимоги обґрунтовує тим, що починаючи із 2010 року вона та відповідач проживали однією сім`єю без укладення шлюбу у квартирі [ADDRESS] . [INFO] у них народилась донька, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. З 2018 року вони припинили спільне проживання однією сім`єю, оскільки [PERSON] неодноразово поводив себе агресивно по відношенню до неї, вчиняв сварки та піднімав на неї руку. Однак, враховуючи, що він є батьком її дитини, а також вони обидва є працівниками органів ДСНС України, це завжди стримувало її від звернення до правоохоронних органів із відповідними заявами. Тому у такі кризові моменти вона була вимушена ночувати у батьків або друзів, або виходила гуляти на двір. Після припинення спільного проживання [PERSON] формально поставився до виконання батьківських обов`язків, лише написавши за місцем служби рапорт про відрахування із його грошового забезпечення аліментів. У інших аспектах, він ніколи не телефонує їхній спільній доньці, максимум обмежуючись текстовими повідомленнями, не відвідує її за місцем навчання, не цікавиться її успіхами у навчанні та суспільному житті. При цьому, з боку позивача ніколи не було перешкод у спілкуванні батька з донькою, однак вона завжди була проти того, щоб він забирав дитину ночувати у себе вдома, оскільки вона боюсь можливого насильства проти дитини. Водночас, [PERSON] , не звертаючись до неї щодо досягнення будь-якої письмової угоди про встановлення порядку його участі у вихованні дитини, подав до органу опіки та піклування заяву про встановлення графіку побачень з дитиною. Враховуючи його попереднє відношення до спілкування з дитиною, позивач вважає, що вказані дії вчинено виключно для того, щоб самоствердитись та встановити саме той порядок виховання дитини, який хоче він, без жодних компромісів. На підставі протоколу комісії з питань захисту прав дитини Вишгородської міської ради від 05.10.2022 №11 та висновку служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради, виконавчим комітетом Вишгородської міської ради прийнято рішення від 20.10.2022 №238 «Про встановлення порядку визначення способу участі у вихованні дитини [PERSON] та спілкуванні з нею». У додатку 1 до цього рішення затверджено Порядок про встановлення порядку визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з його малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Зауважила, що не проти спілкування [PERSON] із їхньою донькою, однак, рішення органу опіки та піклування прийнято без врахування інтересів дитини, без заслуховування її думки, яку вона намагалась висловити, а також з позбавленням її можливості належним чином підготуватись до розгляду цього питання. Ознайомившись із цим рішенням, позивач не погоджується із ним, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 24 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. В ході підготовчого розгляду справи 10 січня 2023 року відповідачем було подано до суду зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, в якому з урахуванням уточнених вимог просив: встановити наступний порядок і спосіб участі батька [PERSON] , що проживає окремо у спілкування з донькою [PERSON] , а саме: День народження [PERSON] та наступний день після нього ([INFO]) кожний парний рік; День Св. Миколая та день, що передує (18-19 грудня) кожний не парний рік; перші та треті вихідні дні кожного місяця починаючи з вечора п`ятниці (після навчання в школі) до ранку понеділка (до навчання) вразі перенесення робочих днів, святкових та державних свят з четверга або до вівторка відповідно; вразі перенесення робочих днів з нагоди державних релегійних та святкових днів та збільшення таким чином вихідних, години спілкування встановити з вечора (після навчання в школі) робочого дня і до ранку початку наступного робочого дня; Різдво Христове (25 грудня) та наступний день кожен парний рік; Різдво Христове (7 січня) на наступний день кожний парний рік; Старий Новий Рік 13-14 січня кожний парний рік; Міжнародний жіночий день та день, що передує йому: 7-8 березня кожний непарний рік; Міжнародний день захисту дітей (1 червня) кожний непарний рік; день доньки (25 квітня) кожний непарний рік; день батька (третя неділя червня) щороку; 23 лютого щороку; 29 жовтня на наступний день щороку; канікули весняні кожний парний рік; канікули осінні кожний не парний рік; канікули зимові (перший тиждень) кожний парний рік; канікули зимові (другий тиждень) кожний не парний рік; канікули літні (перша половина 1,5 місяці) кожний парний рік; канікули літні (друга половина 1,5 місяці) кожний не парний рік; спілкування з батьком [PERSON] має відбуватися на території фактичного проживання батька або на його розсуд; відхилення від графіку (участь у спортивних змаганнях, шкільних конкурсів, хвороби) допускати лише за наявністю підтвердного документу; місцем зустрічі з донькою [PERSON] , встановити адресу навчального закладу СШ № 94 «Еллада» м. Київ, вул. Ольгинська 2/4 (або іншого, в якому навчатиметься [PERSON] . Вимоги зустрічного позову вмотивовані тим, що з моменту припинення їхнього спільного проживання з [PERSON] їхня дитина [PERSON] залишилась проживати разом з [PERSON] , бо він на той час не мав власного житла. На його постійні намагання бачитися з донькою частіше, [PERSON] відмовляла, або обмежувала по часу максимум на годину-дві. [PERSON] завжди намагалася обмежити його спілкування з донькою під будь-яким приводом і безпідставно. Про можливість проводити час та спілкуванні без нагляду [PERSON] навіть не йшлося. Дуже часто навіть при досягненні домовленості про побаченні з донькою, [PERSON] зустріч переносила на декілька годин пізніше, або за власної ініціативи відміняла взагалі. Лише єдиний раз влітку після довгих і переконливих вмовлянь 2021 та раз 2022 року [PERSON] дозволила доньці провести час зі ним самостійно. Спроби домовитись та врегулювати з [PERSON] його участь у вихованні доньки [PERSON] нехтувались. Також зазначив, що [PERSON] на його думку, здійснює постійний психологічний тиск на малолітню доньку, з приводу його ставлення до доньки, вселяє неправдиву, негативну інформацію щодо нього, користуючись тим, що донька ще малолітня та легко піддається та сприймає інформацію від матері, навіть як що інформація неправдива. Таким чином [PERSON] досягла зменшення прихильності до нього їхньої доньки. Вважає, що позов [PERSON] не відповідає дійсності, значно обмежує його права у спілкуванні з донькою, а й обов`язок, як батька, у її вихованні. Інформацію викладеною в позові [PERSON] щодо його фізичного насильства та агресивних дій по відношенню до неї вважає неправдивою та вигаданою виключно для введення суду в оману, тому просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі та задовольнити зустрічний позов в повному обсязі. Ухвалою суду від 22 лютого 2023 року прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] . Ухвалою суду від 22 лютого 2023 рокуза клопотанням відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) залучено у цивільній справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору за зустрічним позовом - Виконавчий комітет Вишгородської міської ради в особі Органу опіки та піклування Вишгородської міської ради. 19.05.2022 року позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом), було подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву в якому зазначила, що ознайомившись із заявленими підставами та предметом зустрічного позову, заперечує проти його задоволення та наполягає на задоволенні первісного позову, що обґрунтовано наступним. Стосовно доводів [PERSON] про чинення йому перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Наведені твердженні [PERSON] вважає безпідставними, оскільки позивач за зустрічним позовом не надав жодного документу, що він намагався врегулювати порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, у тому числі, шляхом укладення відповідного договору, що прямо передбачено сімейним законодавством. За весь час з тих пір, коли вони припинили спільне проживання з батьком дитини, він жодного разу не звернувся із пропозицією та/або проектом відповідного договору. В свою чергу, у неї не було необхідності пропонувати укладення такого договору, так як її донька проживає з нею, а сам батько ніколи особливо не цікавився ані станом дитини, ані її успіхами у навчанні та соціальному житті. Також зазначила, що навіть по змісту позову [PERSON] сконцентрований виключно на врахуванні власних інтересів, та жодним чином не обґрунтовує свої вимоги саме інтересами доньки. Крім того, до позову [PERSON] додано копію списку дзвінків за телефонним номером її доньки, із якого вбачається, що протягом тривалого часу батько навіть не намагався їй телефонувати та не цікавився її справами, а тому позивач просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі. Ухвалою суду від 30 травня 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 26.09.2023 року до суду від представника відповідача за первісним позовом Виконавчого комітету Вишгородської міської ради Момота О. надійшли пояснення, в яких зазначив, що Виконавчий комітет Вишгородської міської ради, як орган опіки та піклування, заперечує проти задоволення позовної заяви [PERSON] у повному обсязі та частково підтримує вимоги за зустрічним позовом [PERSON] щодо встановлення порядку і способу участі у вихованні дитини в частині, що відповідає рішенню виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 238 від 20.10.2022 року «Про встановлення порядку визначення способу участі у вихованні дитини [PERSON] та спілкування з нею», з огляду на наступне. Під час винесення рішення № 238 від 20.10.2022 року «Про встановлення порядку визначення способу участі у вихованні дитини [PERSON] та спілкування з нею» була дотримана необхідна процедура, передбачена цим Положенням. Рішення постановлене на підставі вивчення умов життя [PERSON] його відношення до дитини, ставлення до виконання батьківських обов`язків, стан здоров`я, інші обставини, що мають істотне значення для розв`язання спору та відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, твердження позивача за первісним позовом [PERSON] щодо незаконності прийнятого рішення, а саме: несвоєчасності повідомлення про день засідання, не проведення бесід з батьками, не встановлення здатності батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини, не здійснення обстеження умов проживання, не з`ясування прихильності дитини до батька не відповідають дійсності та не грунтуються на жодних належних і допустимих доказах відповідно до ст.ст. 77-78 ЦПК України. Вважає, що доводи позивача є надуманими та неправдивими. 09.10.2023 від представника відповідача за первісним позовом Виконавчого комітету Вишгородської міської ради Момота О. надійшли додаткові пояснення пояснення, в яких зазначив, що рішення органу опіки та піклування (виконавчого комітету) Вишгородської міської ради № 238 від 20.10.2022 року було прийнято відповідно до вимог Положення про комісію з питань захисту прави дитини Вишгородської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 9 від 21 січня 2021 року, ст.ст. 157-159 Сімейного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 7, 9, 18, 27 Конвенції про права дитини та інших норм права, з дотриманням необхідної процедури, на підставі вивчення умов життя [PERSON] , його відношення до дитини, ставлення до виконання батьківських обов`язків, стан здоров`я, інші обставини, що мають істотне значення для розв`язання спору в зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні вимог за первісним позовом [PERSON] у повному обсязі та частково задовольнити вимоги за зустрічним позовом [PERSON] щодо встановлення порядку і способу участі у вихованні дитини в частині, що відповідає рішенню виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 238 від 20.10.2022 року «Про встановлення порядку визначення способу участі у вихованні дитини [PERSON] та спілкування з нею». В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Просила суд задовольнити первісний позов, у задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі з підстав викладених в первісному позові та у відзиві на зустрічну позовну заяву. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] просив відмовити у задоволенні первісного позову в повному обсязі та задовольнити зустрічний позов з підстав викладених у зустрічній позовній заяві. Зауважив, що 23 лютого - це день народження його матері, а 29 жовтня його день народження тому просить зустрічей у ці дні. В судовому засіданні 11.07.2023 року представник відповідача за первісним позовом Виконавчого комітету Вишгородської міської ради Черепан С.М. просила відмовити у задоволенні вимог за первісним позовом [PERSON] у повному обсязі та частково задовольнити вимоги за зустрічним позовом [PERSON] . В судовому засіданні 02.10.2023 року представник відповідача за первісним позовом (третьої особи за зустрічним позовом) Виконавчого комітету Вишгородської міської ради Пластун Є.В. просив відмовити у задоволенні первісного позову в повному обсязі та задовольнити зустрічний позов. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її донькою. [PERSON] проживав в доньки 8 років. Від спільного проживання [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Коли дитині виповнився 1 рік, [PERSON] вийшла на роботу. Свідок зазначила, що вихованням дитини займалася вона. [PERSON] фізичним, духовним, моральним розвитком дитини не цікавився. Батьки працювали неподалік від школи, однак [PERSON] жодного разу не приходив до школи. Зауважила, що мати забезпечує дитину. За 5 років батько [PERSON] ні разу не приїжджав до дитини на свята. Донька просила його дозволу на виїзд за кордон, однак він не дав дозволу. Дитина ніколи його не цікавила. Також зазначила, що між ними були суперечки, бачила синці на зап`ясті у доньки коли приїжджали за її проханням. Також, в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його племінницею. Проживає неподалік від неї. З [PERSON] неприязних відносин не було. За проханням [PERSON] допомагає по догляду за дитиною. Зауважив, що мати відповідально ставиться до виховання дитини. Щодо конфліктних ситуацій [PERSON] з [PERSON] не знає. Також, в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом [PERSON] . Коли проживали [PERSON] та [PERSON] разом суперечки між ними були. [PERSON] скаржилася на [PERSON] , що останній виявляв по відношенню до неї агресію та піднімав на неї руку. Свідок зазначив, що вони сперечалися навіть при ньому. [PERSON] не бачив давно. Крім того, в судовому засіданні в присутності представника Служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради будучі допитана в якості свідка малолітня [PERSON] пояснила, що батько в дитинстві не звертав на неї ніколи уваги. Вона часто просила його погуляти з нею, однак він відмовлявся. Ніколи не забирав її зі школи. Чим в сукупності образив її почуття. Також в порядку ст. 171 СК України малолітня [PERSON] в судовому засіданні висловила свою думку щодо вирішення питання про встановлення порядку участі батька у її вихованні та спілкуванні з нею, де зауважила, що враховуючи вищевикладене взагалі не хоче бачитися з батьком. Однак з метою налагодження відносин між ними спробує інколи зустрічатися з батьком на свята та вихідні дні, однак категорично відмовилась залишатися у батька на ночівлю, та проводити у нього довгий час під час канікул. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, думку дитини з приводу встановлення порядку участі батька у її вихованні та спілкуванні та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням, особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що від спільного проживання у сторін [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15 травня 2019 року. Малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресо: [ADDRESS] , що підтверджується копією висновку служби у справах дітей та сім`ї адміністрації від 06.11.2019 року № 550 та не оспорюється сторонами. Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 238 від 20.10.2022 року від «Про встановлення порядку визначення способу участі у вихованні дитини [PERSON] та спілкуванні з нею» на підставі протоколу комісії з питань захисту прав дитини Вишгородської міської ради від 05.10.2022 №11 та висновку служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради встановлено наступний спосіб спілкування [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] : - день народження дитини та наступний день після нього ([INFO]) кожний парний рік; - день св. Миколая та день, що передує (18-19 грудня) кожний не парний рік; - перші та треті вихідні кожного місяця, починаючи з вечора п`ятниці (після навчання в школі) до ранку понеділка (до навчання) вразі перенесення робочих днів, святкових та державних свят з четверга або до вівторка відповідно; вразі перенесення робочих днів з нагоди державних релігійних та святкових днів та збільшення таким чином вихідних, години спілкування встановити з вечора (після навчання в школі) робочого дня і до ранку наступного робочого дня. - Різдво Католицьке та наступний день кожний парний рік; - Різдво Християнське та на наступний день кожний непарний рік; - Старий Новий рік з 13-14 січня кожний парний рік; - Міжнародний жіночий день та день, що передує йому 7-8 березня кожний не парний рік; - День доньки кожний парний рік; - День батька щороку; - Міжнародний день захисту дітей кожний непарний рік; - 23 лютого щороку; - 29-30 жовтня щороку; - канікули весняні кожний парний рік; - канікули осінні кожний не парний рік; - канікули зимові (перший тиждень) кожний парний рік; - канікули зимові (другий тиждень) кожний непарний рік; - канікули літні (перша половина 1.5 місяці) кожний парний рік; - канікули літні (друга половина 1.5 місяці) кожний непарний рік. Спілкування дитини з батьком має відбуватися на території фактичного проживання батька або на його розсуд за умови: -дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку ; - задовільного стану здоров`я дитини. Даним рішенням сторонам також було рекомендовано: - батьку [PERSON] не порушувати графік побачень, вчасно, повертати, дитину матері, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її та матеріально утримувати; - матері дитини [PERSON] поважати батьківські права [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною та повідомляти [PERSON] про намір та термін від`їзду та місце перебування доньки, в разі виїзду за кордон шляхом письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 днів перед від`їздом. Відповідно до акту № 14 обстеження умов проживання від 27.01.2022 року за адресою: [ADDRESS] в належних умовах проживає батько [PERSON] . Умови для проживання задовільні. В квартирі створені всі необхідні умови для проживання, навчання та проведення дозвілля дитини. [PERSON] працює в Управлінні забезпечення ОРС ЦЗ ДСНС України з 03.01.2023 року на посаді провідного фахівця відділу забезпечення контролю за діяльністю суб`єктів господарювання, які надають послуги та виконують роботи протилежного призначення, дохід за період з серпня 2021 року по січень 2022 року склав 351 478,65 грн. Даний факт підтверджується довідками від 10.01.2023 року та від 16.03.2023 року. Згідно із службовою характеристикою [PERSON] за час проходження служби в Управлінні забезпечення Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту ДСНС України зарекомендував себе з позитивної сторони. Службові обов`язки виконує сумлінно, на високому професійному рівні. Згідно із службовою характеристикою [PERSON] , вона проявила себе практично підготовленим співробітником. Взаємовідносини з колегами підтримує на принципах взяємоповаги. Здатна оцінювати власні вчинки, моральні якості, переконання, мотиви. Виявляє високу самокритичність. У позаслужбовий час поводиться з гідністю та честю, дотримується етичних норм поведінки. Згідно із характеристики, наданої директором спеціалізованої школи №94 «Еллада» Печерського району міста Києва В. Є. Кузьменко від 10.10.2022 року вбачається, що вихованням доньки займається виключно мати, а батько ніколи не приходив та не цікавився досягненнями своєї доньки. При цьому, саме мати відвідує школу, цікавиться успіхами доньки та підтримує телефонний зв`язок із керівництвом та вчителями школи. Проте на початку жовтня дитина стала більш закритою, мовчазною, підвищився рівень тривожності. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має правозвернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і ч. 4 ст. 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, при розгляді справ щодо спору участі одного з батьків у вихованні дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Також слід зазначити, що відповідно до ч. 1-3 ст. 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Тож якщо хтось з батьків не погоджується з рішенням органу опіки та піклування, він може звернутися до суду для вирішення відповідного спору. У цьому випадку законодавство не вимагає окремого оскарження рішення органу опіки та піклування, чи визнання його незаконним, натомість ч.3. ст. 159 СК України передбачена можливість зупинення виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. Як вже зазначалось рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 238 від 20.10.2022 року від «Про встановлення порядку визначення способу участі у вихованні дитини [PERSON] та спілкуванні з нею» на підставі протоколу комісії з питань захисту прав дитини Вишгородської міської ради від 05.10.2022 №11 та висновку служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради встановлено спосіб спілкування [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , з яким [PERSON] не погодилась та у десятиденний строк, а саме 28.10.2022 року звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому окрім вимог щодо встановлення відповідного порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною просить визнати незаконним рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради (органу опіки і піклування) від 20.10.2022 №238 «Про встановлення порядку визначення способу участі у вихованні дитини [PERSON] та спілкуванні з нею». Тобто відповідно до положень ч.2 ст. 19 СК України відповідне рішення навіть не стало обов`язковим до виконання, не створило жодних юридичних наслідків та не порушує права та обов`язки жодного з батьків. В цьому випадку правові наслідки для батьків виникають виключно в результаті прийняття рішення судом, в ході якого відбувається оцінка всіх доказів в сукупності, в тому числі і висновків та рішень органу опіки та піклування, які не мають наперед встановленої сили для суду, що розглядає спір щодо участі у спілкуванні та вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо. Разом з тим ст. ст. 158, 159 СК України визначено, що при наявності між батьками спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо, в разі неможливості його врегулювання рішенням органу опіки та піклування, такий спір розглядається судом та саме судове рішення є остаточним у вирішенні цього питання. Отже позивач має захищати свої інтереси шляхом подання позову про встановлення порядку участі батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні, пред`явлення ж окремої позовної вимоги щодо визнання незаконним рішення органу опіки та піклування не є ефективним способом захисту прав позивача, тож позов в цій частині не підлягає задоволенню. При цьому суд розглядає висновок служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради № 223/01-09 від 05.10.2022 року на підставі якого було прийнято оскаржуване рішення, як один із доказів у справі. При визначенні способів участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні із донькою, суд оцінюючи докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, думку дитини, яка категорично відмовилась залишатися у батька на ночівлю, та проводити у нього довгий час під час канікул через складні стосунки між нею та батьком, а також враховуючи право та бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю малолітньою донькою, недосягнення між батьками згоди щодо порядку участі у вихованні дитини, а також те, що дитина тривалий час проживає саме з матір`ю та за останні 5 років майже не бачила батька, при цьому малолітня [PERSON] досягла того віку, коли вона може перебувати певні періоди часу без матері, а також зважаючи на стан здоров`я дитини, її розпорядок дня та необхідність забезпечення дитині права на відпочинок, суд вважає в інтересах такої дитини задля збереження психологічно комфортних для неї умов побачення а також з метою найменш травматичного для дитини поступового налагодження психоемоційного зв`язку з батьком, доцільним встановити наступні способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні із донькою: день народження дитини та наступний день після нього ([INFO]) кожний парний рік; день Святого Миколая та день, що передує (18-19 грудня) кожний парний рік; перші та треті вихідні кожного місяця, а в разі перенесення робочих днів, святкових та державних свят - до першого робочого дня після таких вихідних відповідно; Різдво Христове (25 грудня) та наступний день кожен парний рік; Різдво Христове (7 січня) на наступний день кожний парний рік; Старий Новий Рік 13-14 січня кожний парний рік; Міжнародний жіночий день та день, що передує йому: 7-8 березня кожний непарний рік; Міжнародний день захисту дітей (1 червня) кожний непарний рік; день доньки (25 квітня) кожний непарний рік; день батька (третя неділя червня) щороку; 23 лютого щороку; 29 жовтня на наступний день щороку. Спілкування [PERSON] із [PERSON] відповідно до встановленого графіку повинно відбуватись з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., без права залишення дитини на ночівлю за місцем проживання чи перебування батька, з урахуванням психологічного та фізичного стану дитини, а також з обов`язком батька дитини приїздити за місцем проживання дитини або навчання дитини для її взяття з метою проводження спільного часу та повернення дитини за місцем її проживання. Допускається відхилення від визначеного графіку зустрічей у зв`язку із заняттями дитини у гуртках та з приватними репетиторами, участю дитини у змаганнях та конкурсах - відповідно до встановленого графіку занять, змагань та конкурсів. Допускається відхилення від визначеного графіку зустрічей та порядку виховання та спілкування з дитиною за усною чи письмовою домовленістю між батьками, окрім випадків, якщо це суперечить правам та законним інтересам дитини, [PERSON] . Зобов`язати [PERSON] письмово попереджати [PERSON] про намір, термін виїзду та місце перебування дитини за кордоном не пізніше 10 днів перед виїздом. При цьому суд частково не погоджується з висновком служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради № 223/01-09 від 05.10.2022 року оскільки за встановлених судом обставин в частині графіку побачень із залишенням дитини на ночівлю у батька, а також перебування у нього на канікулах, він є таким, що суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що встановлений судом графік побачень на даний час відповідатиме інтересам малолітньої дитини, з урахуванням обставин і доказів у справі. На думку суду саме за умови дотримання батьком встановленого судом графіку зустрічей з дитиною, між батьком та донькою буде встановлено зв`язок, довіру та розуміння потреб дитини. У свою чергу, матір, усвідомлюючи інтереси дитини та виконуючи рішення суду щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою, має можливість морально підготувати її до зустрічі з батьком, сприяти встановленню психоемоційного зв`язку батька та доньки. Слід також роз`яснити сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, налагодження психоемоційного зв`язку з батьком, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. Щодо інших вимог первісного позову, суд відмовляє в їх задоволенні, як передчасних та таких, що виходять за межі регулювання ст. 159 СК України. Таким чином, первісний та зустрічний позов підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial