Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Представник позивача Крисоватий А.І. від імені та в інтересах Західноукраїнського національного університету (надалі - ЗУНУ) звернувся в суд з позовом до\~ [PERSON] про повернення кредиту на надання освітніх послуг та процентів за користування кредитом. Посилається на те, що наказом по Тернопільській академії народного господарства (правонаступник Західноукраїнський національний університет, далі ЗУНУ) № 661-ст від 27.08.2002 року [PERSON] зараховано студентом 1-го курсу, спеціальність фінанси. 01 вересня 2002 року між Тернопільською академією народного господарства та [PERSON] було укладено договір № 45/ІФ-02 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти на суму 3200,00 грн. 01 вересня 2003 року між Тернопільською академією народного господарства та [PERSON] було укладено договір № 45/ІФ-03 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти на суму 3200,00 гривень. 01 вересня 2004 року між Тернопільським державним економічним університетом та [PERSON] було укладено договір № 40/ІФ-04 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти на суму 3200,00 грн. На виконання цих угод [PERSON] був наданий кредит для здобуття вищої освіти, загальна сума наданого кредиту за вказаними угодами становить 9600,00 грн. Підтвердженням про отримання відповідачем кредиту в сумі 9600,00 грн. для здобуття освіти є відмітка на угодах. Наказом по Тернопільській академії народного господарства № 390-ст від 02 листопада 2005 року, [PERSON] відраховано з числа студентів університету. Відповідно до п. 22. Порядку надання, цільових пільгових державних кредитів кредитування для здобуття вищої освіти затвердженого постановою КМУ від 16 червня 2003 р. № 916 (чинного на сьогодні п. 18 Порядку пільгового кредитування для здобуття професійно-технічної та вищої освіти від 29 серпня 2018 р. № 673) та п 6.1. угоди, сума кредиту повертається із сплатою 3 відсотків річних протягом 15 років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання у вищому навчальному закладі до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів з виплатою щороку однієї п`ятнадцятої частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним. Згідно з п. 22 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти (чинного на сьогодні п. 18 Порядку пільгового кредитування для здобуття професійно-технічної та вищої освіти від 29 серпня 2018 р. № 673) відповідач, починаючи з 2007 р. по 2022 р. повинен\~ був щорічно повертати 1/15 тіла кредиту. Згідно п. 7.2. угоди про надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, у випадку ухилення Одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним Одержувач кредиту сплачує Навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. Згідно п. 6.4 угоди, кредит та відсотки за користування кредитом не повертаються у разі: відпрацювання Одержувачем кредиту не менше 5 років після закінчення Навчального закладу в державному або комунальному закладі чи установі в сільській місцевості; смерті Одержувача кредиту або встановлення йому інвалідності 1 групи. На адресу університету не надходило жодної інформації, яка могла бути підставою для неповернення коштів відповідачем. Відповідачу неодноразово пропонувалось сплатити вказану заборгованість (рекомендовані листи: № 126-11/1085 від 01.06.2021 р.; № 126- 1/1181 від 23.08.2022 р.). Оскільки відповідачем не повернуто кредитні кошти, позивач просить стягнути із нього заборгованість по кредитах, що становить: 9014,39 грн., з них: тіло кредиту в сумі 6 933,00 грн.; 3% відсотки річних по кредиту в сумі 2080,65 грн. В судове засідання представник позивача ректор Західноукраїнського національного університету Андрій Крисоватий, не з`явився, у клопотанні, надісланому до суду разом із позовною заявою, просить справу розглядати без його участі, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням. Причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 530, 549 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В силу ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Положеннями ч.2 ст.625, ст.629 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 гл.71 Цивільного Кодексу України щодо договору позики. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами першою, другою ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). ЗУНУ, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по процентам за користування кредитними коштами. За наведених вище обставин, суд, з`ясувавши всі обставини справи, дійшов до переконання, що позовні вимоги Західноукраїнського національного університету від імені та в інтересах якого діє Крисоватий А.І. до [PERSON] \~ про повернення кредиту на надання освітніх послуг та процентів за користування кредитом, слід задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2684,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved