Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересована особа [PERSON] , про видачу обмежувального припису. Обґрунтовуючи заяву, [PERSON] вказує, що перебуває із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, у період якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . На час подачі даної заяви на розгляді у Старокостянтинівському районному суді Хмельницької області перебуває справа про розірвання шлюбу. Вказує, що на протязі останнього року вона потерпає від домашнього насильства, яке чинить відносно неї [PERSON] . Зокрема, він систематично проявляє відносно неї безпідставну агресію, цькує, психологічно тисне, виражається на її адресу нецензурною лайкою, безпідставно звинувачує та формує у неї почуття провини, принижує, погрожує фізичною розправою, погрожує вбити, залякує, штовхає. З цього приводу вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів, проте це не дало жодного результату. [PERSON] не змінив своєї поведінки, хоча відносно нього виносились офіційні попередження, він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення відносно неї домашнього насильства. За останніх два місяці відносно [PERSON] складено вісім протоколів про адміністративне правопорушення за ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП, які знаходяться на розгляді у суді. Крім того, 27 вересня 2023 року та 14 жовтня 2023 року поліцейськими винесено термінові заборонні приписи відносно [PERSON] , однак останній порушував встановлені заборони та неодноразово приходив до її помешкання, де знову вчиняв відносно неї домашнє насильство психологічного характеру. Вказує, що психологічне насильство, яке вчиняє [PERSON] , завдає шкоди її психологічному здоров`ю, а також здоров`ю їхньої дитини. Через це вона постійно перебуває у пригніченому стані, вона налякана та живе у постійному страху, змушена постійно звертатись в поліцію за захистом, проте кривдник не зважає на це і насильство не припиняє. За таких обставин [PERSON] просить суд видати обмежувальний припис, яким встановити наступні тимчасові обмеження прав [PERSON] строком на 6 місяців і заборонити йому: - перебувати в її місці проживання за адресою: [ADDRESS] ; - наближатися на відстань до 300 метрів до її місця проживання; - розшукувати її особисто і через третіх осіб, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - вести листування, телефонні переговори з нею, спілкуватись з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. Крім того, просить взяти кривдника [PERSON] на профілактичний облік за місцем проживання та направити його на проходження програми для кривдників. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осібне перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши заявницю, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . В провадженні Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа №683/3258/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На час розгляду даної справи, [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. \~ \~ \~ \~ [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом із малолітньою донькою [PERSON] . [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №126547 від 27 вересня 2023 року, уповноваженою особою органу поліції відносно [PERSON] як кривдника, вжито заходи термінового заборонного припису строком на 10 діб з 18 год. 27 вересня 2023 року до 18 год. 07 жовтня 2023 року стосовно постраждалої особи [PERSON] , а саме, зобов`язати залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Згідно з постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2023 року у справі №683/3307/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2\~КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. Даним судовим рішенням встановлено факт порушення [PERSON] 28 вересня 2023 року о 23 год. вимог термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №126547 від 27 вересня 2023 року, а саме, в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою [PERSON] , а також встановлено факт вчинення [PERSON] 12 жовтня 2023 року о 01 год. 29 хв. за місцем проживання [PERSON] домашнього насильства психологічного характеру відносно останньої, що виразилось у висловлюванні нецензурної лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю. Згідно з терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №126554 від 14 жовтня 2023 року, уповноваженою особою органу поліції відносно [PERSON] як кривдника, повторно вжито заходи термінового заборонного припису строком на 10 діб з 22 год. 14 жовтня 2023 року до 22 год. 24 жовтня 2023 року, а саме, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Незважаючи на це, [PERSON] продовжив вчиняти домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини [PERSON] , що підтверджується складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №562006 від 15 жовтня 2023 року, згідно якого [PERSON] ставиться у вину те, що він 15 жовтня 2023 року о 22 год.20 хв. за адресою: [ADDRESS] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини [PERSON] , а саме, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг, проник будинок, тобто ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. Вищезазначений протокол на час розгляду даної справи перебуває на розгляді у Старокостянтинівському районному суді Хмельницької області. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України). Основним правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно із пунктом 3 частини першої статті 1 якого домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини першої статті 1 зазначеного вище Закону). До спеціальних заходів протидії домашньому насильству належать такі: терміновий заборонний припис стосовно кривдника, обмежувальний припис стосовно кривдника (пункти 1, 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно частини 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частина третя статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. При вирішенні питання щодо застосування обмежувального припису суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29 серпня 2019 року у справі № 640/23804/18, від 02 вересня 2020 року у справі № 635/4854/19-ц, від 24 лютого 2021 року у справі № 570/2528/20, від 17 листопада 2021 року у справі № 755/937/21. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). За змістом ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.\~\~ Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя статті 89 ЦПК України). Враховуючи викладене, зважаючи на тривалість та системність протиправної поведінки [PERSON] , суд вважає, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, вчиняє агресивні дії по відношенню до заявниці, не бажає змінювати свою поведінку, неодноразово порушував встановлені відносно нього термінові заборонні приписи, а тому доводи заявниці про ризик продовження кривдником таких дій по відношенню до неї, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими. \~ \~ \~ \~Разом з тим, у задоволенні заяви [PERSON] в частині вимог про взяття [PERSON] на профілактичний облік за місцем проживання та направлення його на проходження програми для кривдників слід відмовити, оскільки ці питання вирішуються в порядку ст.39-1 КУпАП під час вирішення питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, пов`язане із вчиненням домашнього насильства.

Outcome: partial