Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів та просить: визнати, що [PERSON] [INFO] , є батьком [PERSON] [INFO] ; стягувати щомісячно з [PERSON] [INFO] аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, у твердій грошовій сумі по 2000 грн., на дитину щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття; виключити відомості з актового запису про народження дитини [PERSON] [INFO] , відомості про [PERSON] , як батька дитини; внести відомості до актового запису про народження [PERSON] [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] [INFO] , громадянина України. Ухвалою судді\~від 12.01.2022\~року відкрито\~провадження у\~цивільній справі\~за правилами\~загального позовного\~провадження. 08 лютого 2022 року від представника відповідача адвоката Петрика В.В. надійшов відзив на позовну заяву згідно якого відповідач з доводами позивача, а також з обставинами, викладеними у позовній заяві не погоджується. Зазначає, що посилання позивачки на те, що «дитина зареєстрована по батькові « [PERSON] » не має жодного юридично доказового підґрунтя, оскільки запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою, про що і зазначає позивачка у позовній заяві та вказує, що державна реєстрація дитини [PERSON] , [INFO] була проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів відповідач визнає частково, а саме на суму 1350 грн. на дитину щомісячно, оскільки відповідач одружений, офіційно не працевлаштований та має на утриманні неповнолітню дитину. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09 березня 2022 року, в справі призначено судову-генетичну експертизу. 15 червня 2023 року ухвалою суду залучено Теребовлянський відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Тернопільському районі\~Тернопільської області\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції до\~участі у\~справі за\~позовною заявою\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визнання батьківства,\~внесення відомостей\~в актовий\~запис про\~народження,\~стягнення аліментів,\~в якості\~третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~відповідача. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Теребовлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, внесення відомостей в актовий запис про народження, стягнення аліментів, до судового розгляду по суті у залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області (смт.Гусятин, пр.Героїв Майдану, буд.7, чортківський ран, Тернопільська область), на 3 серпня 2023 року на 14 годину. Про день, час та місце слухання справи повідомлено учасників справи. Представник позивача [PERSON] адвокат Стройванс В.Л. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника відповідача адвоката Петрика В.В. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. Представник третьої особи Теребовлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Суд, заслухавши вступне слово сторони позивача, дослідивши докази, подані сторонами, а також письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності і приходить до наступного. Як встановлено, [PERSON] народився [INFO] , про що 17 квітня 2015 року Виконавчим комітетом Струсівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис за №5. (а.с.6). Відомості про батька записані на підставі заяви матері згідно приписів ч.1 ст.135 СК України. Згідно копії Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] видане 10 березня 2021 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) [PERSON] та [PERSON] 10.03.2021 року зареєстрували шлюб, за відповідним актовим записом №299. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ».(а.с.9) Як слідує із довідки Копичинецької міської ради №125 від 18.01.2021 року та акту матеріально-побутових умов сім`ї Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 18 січня 2021 року [PERSON] , 1990 року народження проживає з трьома неповнолітніми дітьми: [PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2005 року народження, за адресою: [ADDRESS] .(а.с.7,8) Із копії свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER] видане 27 липня 2022 року Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), [PERSON] , що народилася [INFO] змінила ім`я, про що 27 липня 2022 року складено відповідний актовий запис за №19. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені « [PERSON] ».(а.с.210, т.1). Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі статтею 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України). Однак, висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 11.07.2023 у справі № 449/433/22. Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У справі, за клопотанням сторони відповідача ухвалою суду від 09.03.2022 призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру. Згідно висновку експерта від 25 квітня 2023 року №СЕ-19/114-23/1872-БД Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру молекулярно-генетичним дослідженням, вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] , [INFO] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,9999999999 %, а тому біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено.(а.с.186195,196,т.1). Також ці обставини додатково доводяться долученими до позовної заяви фототаблицями, на яких зафіксовано проведення спільного дозвілля та відпочинку сторін з дитиною. (а.с.12-16, т.1). За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо визнання батьківства. [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , громадянина України, визнати батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.п. 1.7, 2.13, 2.13.1, 2.16, 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. На підставі рішення суду про визнання батьківства в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, рішення суду про визнання батьківства з дня набрання таким рішенням законної сили підлягає виконанню шляхом внесення змін у відомості про батька дитини в актовому записі про народження дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Враховуючи вказане, суд на підставі ч. 7 ст. 265 ЦПК України в судовому рішенні одночасно вказує і порядок виконання рішення суду. Відтак, Теребовлянському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження [PERSON] № 5 від [INFO] , включивши відомості про батька дитини: [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , громадянина України. На підставі викладеного, позов про визнання батьківства підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд приходить до наступного. Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом також встановлено, що починаючи з 02.11.2021 року і по теперішній час між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину. Син [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Як встановлено, відповідач [PERSON] одружений, має на утриманні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . (а.с.52-53). До 18 липня 2023 року був ніс службу в військовій частині [NUMBER] . З червня 2022 року по травень 2023 року отримав дохід 543240, 26 коп. (а.с.231,т1). Згідно Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 19.07.2023 року №201 солдата [PERSON] , електрика-механіка танкодрому полігону, звільнено наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 18 липня 2023 року №204-РС на підставі статті 26 частини 1 пункту «а» (у запас), частини 4 пункту 2 підпункту «Г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка)із числа осіб із інвалідністю або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб із інвалідністю І чи II групи) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу. З 19 липня 2023 року [PERSON] виключено зі списків особового складу військової частини та направлено для зарахування на військовий облік до [INFO] . Судом не встановлено обставин, які б свідчили про незадовільний стан здоров`я чи матеріальне становище відповідача. Прожитковий мінімум встановлений Законом України\~«Про державний\~бюджет на\~2023\~рік» для дітей вікoм від 6 до 18 рокiв у 2023 році становить 2833 грн.. При цьому суд наголошує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , визначені у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 листопада 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею судовий збір в сумі 908 грн.. Стягнути з [PERSON] в дохід держави (одержувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України\~(ЕАП);\~рахунок отримувача:\~UA908999980313111256000026001;\~код класифікації\~доходів бюджету:\~22030106) судовий збір в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved