Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що сторони перебувають\~в шлюбі\~з 24.03.2023 року. Від подружнього життя спільних дітей не мають. Проте, сімейне життя у сторін не склалося, примирення не можливе. Відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАГСу, у зв`язку з чим позивачка просить розірвати шлюб. У судове засідання позивачка не з`явилася. Разом з позовом представник позивачки адвокат Крушинська А.А. надала заяву, в якій просить справу розглянути без участі сторони позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Неявка відповідача не перешкоджає проведенню судового засідання, відповідно до ст. 223 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено,\~що сторони\~перебувають в\~шлюбі з\~24.03.2023 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 347, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.03.2023 року. Сімейне життя у сторін не склалося, примирення не можливе. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивачки, у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved