Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області як органу опіки та піклування, з участю третьої особи Служби в справах дітей Новоград-Волинської міської ради про скасування усиновлення. В обґрунтування заявлених вимог покликаються на те, що вони проживають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 25квітня 2020року у Виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 32. У зв`язку з тим що у них не має власних дітей та завести не можуть, вони вирішили усиновити дитину. Через деякий час їм стало відомо, що в Обласному спеціалізованому будинку дитини Житомирської обласної ради перебувають діти, які вони можуть усиновити, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Матір та батька цих дітей було позбавлено батьківських прав, а згодом їх матір померла. Отримавши від Служби у справах дітей Новоград-Волинської міської ради та Обласного спеціалізованого будинку дитини Житомирської обласної ради попереднє погодження на усиновлення, вони почали збір документів, які потрібні для звернення в судові органи із заявою про усиновлення. 09.04.2021року вони звернулися із заявою до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області із заявою про усиновлення малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 18.05.2021року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області у справі №285/1806/21 було ухвалено рішення, що набрало законної сили 18.06.2021 року, на підставі якого, ними усиновлено малолітніх дітей, а саме, малолітню [PERSON] , [INFO] , уродженку села Орепи Новоград-Волинського району Житомирської області, зобов`язано відділ ДРАЦС зміни в актовий запис про народження дитини №6 від 10.10.2018 року складеного виконавчим комітетом Орепівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » місце народження з «с. Орепи Новоград-Волинського району Житомирської області» на «м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області» та видати нове Свідоцтво про народження дитини; малолітнього [PERSON] , [INFO] , уродженця села Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області, зобов`язано відділ ДРАЦС внести зміни в актовий запис про народження дитини №24 від 17.11.2017 року складений виконавчим комітетом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », місце народження з «с.Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області» на «м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області» та видати нове Свідоцтво про народження; малолітнього [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Новоград-Волинський Житомирської області, зобов`язано відділ ДРАЦС внести зміни в актовий запис про народження дитини №558 від 09.12.2016 року, складений Новоград-Волинським міським відділом державної реєстрації автів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » та місце народження з «м. Новоград-Волинський Житомирської області» на «м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області» та видати нове Свідоцтво про народження.Вказати дані про батьків дітей: батько - [PERSON] , громадянство України, мати - [PERSON] , громадянство України. . 29 червня 2021 року, на підставі вищезазначеного рішення суду, діти вибули у їхню сім`ю та стали проживати разом з ними за адресою: [ADDRESS] . З моменту спільного проживання, вони почали спостерігати, що [PERSON] поводить себе неадекватно, безпричинно кричить, сміється, плаче, б`є інших дітей, заважає спати, їсти, тобто, поводить себе агресивно. Така поведінка [PERSON] негативно відображалася на них та інших дітях. По поведінці [PERSON] було видно що він страждає недоумством, чи іншою психічною хворобою. Під час знайомства з дітьми вони не помітили відхилень в психічному здоров`ї [PERSON] , оскільки, ці зустрічі мали короткочасних характер, а керівництво Обласного спеціалізованого будинку дитини Житомирської обласної ради приховало правдиві відомості про стан здоров`я [PERSON] . В подальшому на їх адресу директор вказаного закладу скерував копію Виписки з історії хвороби [PERSON] , датованої 29.06.2021року, з якої вбачається що в малолітнього [PERSON] під час огляду лікарем-психіатром, встановлено діагноз такий як "Специфічні розлади розвитку мовлення та мови, інші розлади психологічного розвитку», «Рекомендовано: нагляд дитячого психіатра». У зв`язку з чим, вони почали медичні обстеження дітей. Відповідно до виписки огляду лікаря-невролога від 15.07.2021р. та 20.07.2021р., малолітньому [PERSON] було встановлено діагноз: порушення нервової системи, затримка мовного розвитку, парапсонія, неуточнений психічний розлад, зумовлений ушкодженням та дисфункцією головного мозку або соматичною хворобою, а малолітній [PERSON] розлади психологічного розвитку, синдром «Пайра», вроджена (вада) товстого кишківника. Діти потребують постійного стороннього догляду та лікування, а вони не можуть як фізично так і матеріально забезпечити їм належний догляд та лікування. Звертає увагу на те, що між ними та усиновленими малолітніми дітьми склалися складні стосунки, які роблять неможливими їх спільне проживання та виконання ними, як усиновлювачами, батьківських обов`язків. Під час оформлення усиновлення їх не повідомили, що [PERSON] та [PERSON] хворіють психічними хворобами та мають вроджені вади, що є підставою, відповідно до п.2 ч.1 ст.238 СК України, для скасування усиновлення. Просять заявлені позовні вимоги задовольнити. Скасувати усиновлення ними [PERSON] (після усиновлення - [PERSON] ), [INFO] , уродженця села Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області і передати його на опікування до служби у справах дітей виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області. Поновити дані про біологічних батька та матері дитини, внести зміни до актового запису №24 від 17 листопада 2017 року, складеного Виконкомом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про народження [PERSON] , [INFO] , виключити з актового запису про народження відомості, в графі батько: " [PERSON] ", в графі мати: " [PERSON] ", в графі прізвище дитини " [PERSON] " та по батькові " [PERSON] ", змінивши на попередні відомості в графі батько: " [PERSON] ", мати: " [PERSON] ", прізвище дитини " [PERSON] " по батькові " [PERSON] ". Скасувати усиновлення ними дитини [PERSON] (після усиновлення - [PERSON] ), [INFO] , уродженця міста Новоград-Волинський Житомирської області і передати його на опікування до служби у справах дітей виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області. Поновити дані про біологічних батька та матері дитини, внести зміни до актового запису №558 від 09 грудня 2016 року, складеного Новоград-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про народження [PERSON] , [INFO] ,виключити з актового запису про народження дитини відомості, в графі батько: " [PERSON] ", в графі мати: " [PERSON] ", в графі прізвище дитини " [PERSON] " та по батькові " [PERSON] ", змінивши на попередні відомості в графі батько: " [PERSON] ", мати: " [PERSON] ", прізвище дитини " [PERSON] " по батькові " [PERSON] ". Скасувати усиновлення ними дитини [PERSON] (після усиновлення - [PERSON] ), [INFO] , уроджениці села Орепи Новоград-Волинського району Житомирської області та передати її на опікування до служби у справах дітей виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, поновити дані про біологічних батька та матір дитини, а саме: внести зміни до актового запису №6 від 10 жовтня 2018 року, складеного Виконавчим комітетом Орепівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про народження [PERSON] , [INFO] ,виключити з актового запису про народження дитини відомості, в графі батько: " [PERSON] ", в графі мати: " [PERSON] ", в графі прізвище дитини " [PERSON] " та по батькові " [PERSON] ", змінивши на попередні відомості в графі батько: " [PERSON] ", мати: " [PERSON] ", прізвище дитини " [PERSON] " по батькові " [PERSON] ". В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що у них з чоловіком не було дітей, і вони вирішили усиновити одну дитину а бо двоє дітей. Один рік вони перебували на обліку у Яворівській РДА як усиновлювачі. В лютому місяці 2021року їм повідомили що у спеціалізованому будинку дитини Житомирської обласної ради перебувають троє дітей які б вони могли усиновити, і що ці троє дітей є рідними між собою. Вони з чоловіком поїхали в дитячий будинок м. Новоград-Волинський щоб побачити цих дітей та навести з ними контакт. З дітьми вони бачились та спілкувались всього чотири рази, протягом десяти днів, а спілкувались кожен раз по дві години приблизно. В цей період вони приносили дітям фрукти та іграшки, діти були спокійні, легко йшли на контакт, а побачивши їх бігли до них як до батьків. Так, як закінчувався термін висновку служби у справах дітей, а вони продовжувати його не хотіли, тому і погодилися усиновити цих дітей. Чоловік був проти усиновлення трьох дітей. 09.04.2021року вони звернулися до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області із заявою про усиновлення дітей.18.05.2021року судом було ухвалено рішення на підставі якого їхні заявлені вимоги задоволено. 29.06.2021року вони на підставі вищевказаного рішення забрали дітей із спеціалізованого будинку дитини у свою сім`ю. Оскільки, [PERSON] поводися агресивно, вона через 3 дні написала про це директору даного закладу. В подальшому, директор даного закладу зателефонував їй та повідомив проте, що хлопчик [PERSON] має вади розвитку, які пов`язані з його неадекватною поведінкою, та те що у дітей є ще старший брат та бабуся. Проблем з іншими дітьми в цей час не було. Почувши таку інформацію, вона перелякалась та негайно повідомила Службу у справах дітей, що бажає повернути дитину, оскільки, їх не повідомили про стан здоров`я [PERSON] . Чоловік перебував на лікуванні із [PERSON] у "Західно -українському спеціалізованому медичному центрі" відділення для лікування та реабілітації дітей з ураженням нервової системи та психіки з 20.09.2021по22.09.2021. Що стосується дівчинки [PERSON] , то коли вони приїхали додому, вона побачила що в дитини вздутий живіт та коліки, через що вона також була недуже неспокійна. В подальшому як з`ясувалося, в неї хворий кишківник. Вона незнала як собі дати з нею раду, викликала лікаря, лікар виписав скерування на обстеження, після проведення обстеження [PERSON] було було встановлено діагноз хронічний синдром [PERSON] . Вона з нею вісім днів перебувала на стаціонарному лікуванні в Новояворівській районній лікарні лікарні в період з 21.12.2021по 28.12.2021. У хлопчика [PERSON] також є затримка психологічного і розумового розвитку і йому потрібне медичне лікування, оскільки, в організмі дитині бракує гормону росту, хоч сам по собі хлопчик дуже добрий і послушний . В жовтні 2021року діти пішли в дитячий садочок, вони всі були зараховані в одну групу. Вона на відміну від її чоловіка не могла налагодити з дітьми контак, вони для неї були зовсім чужі, хоча щиро надіялася що з часом полюбить їх. В садочку з дітьми проблем не було. В жовтні 2021 року у неї був нервовий зрив, оскільки, вона не могла впоратися з трьома хворими дітьми, а чоловік, не дуже хотів допомагати їй по догляду за ними, хоч дуже любив дітей, і вони його любили більш як її. Вона відвідувала з дітьми інклюзивно-ресурсний центр, де спеціалісти займалися з дітьми. Діти, в центрі також поводилися неадекватно. Виписку з історії розвитку дитини [PERSON] була видана їм 29.06.2021, в якій вказано діагноз специфічні розлади розвитку мовлення та мови. Інші розлади психологічного розвитку Фіброма лівої надбровної дуги, функціональна кардіоміопатія, рекомендован6о огляд, педіатра, дитячого психіатра,кардіолога. 01.03.2022 вони влаштували дітей в патронатну службу. Через проблеми пов`язані із здоров`ям дітей, вона постійно перебувала у стресовому стані. Дивлячись на неадекватну поведінку дітей, їх хвороби, свою безпорадність, психологічну нестабільність, суїцидальні думки, та відсутність належного матеріального забезпечення та та сторонньої допомоги по догляду за дітьми, вона зрозуміла що не зможе дати їм належного виховання та догляду, тому, в лютому 2022року вони прийняли спільне рішення та звернулася з позовом про скасування усиновлення дітей. На запитання головуючої пояснила, що дійсно директор дитячого будинку пропонував їм провести медичне обстеження дітей, однак, чоловік не зміг звільнитися з роботи, та оскільки вони не мали вільного часу тому вирішили цього не робити. Крім цього, директор закладу де перебували діти наполягав на швидкому усиновленні дітей, тому вони бачили їх всього 4 рази. В період усиновлення вона відчувала жаль до дітей, інколи симпатію, та хотіла їм просто допомогти, одак, почуття того що вона стане мамою трьох дітей не відчувала. В суді, під час розгляду справи про усиновлення, вони думали що зможуть дати раду із дітьми. В дитячому будинку діти були спокійні, вдома ні, вважає, що там давали дітям заспокійливе. До моменту передачі дітей патронатному вихователю вона доглядала їх, забезпечувала їх фізіологічні потреби, діти харчувалися добре, вона готувала їм їжу, оскільки, діти постійно хотіли їсти. Чоловік любив дітей, діти були дуже прихильні та прив`язані до нього, оскільки, він проводив з ними весь неробочий час, гуляв з ними, грав ігри, та вкладав спати. Вони проводили обстеження дітей за власні кошти, оскільки, у кожної дитини було захворювання. Іграшок діти мали достатньо, одак, самі діти не хотіли бавитися м`якими іграшками, вони потребували багато уваги. До дітей неприязні як такої у неї не було, однак, і любові також, хоча інколи вона проявляла материнські почуття, цілувала їх обнімала та говорила теплі слова, хоча з дебільшого це робив чоловік. Після того, як дітей у них забрали їй стало набагато легше як в психологічному так і в матеріальному плані, і вона зробила належний висновок що вони не зможуть дати дітям належне виховання та догляду, через неналежне матеріальне забезпечення. Звичайно як би це були їх рідні діти вони б від них ніколи невідмовились, а лікували б їх та піклувались би про них. Просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні 05.07.2023 позивач [PERSON] позовні вимоги підтривав в повному обсязі та пояснив, що з 2020року він перебуває з [PERSON] у шлюбі. Від даного шлюбу у них своїх власних дітей не має, тому вони вирішили усиновити дітей. Усиновленням дітей в основному займалася дружина, оскільки, вона дуже хотіла дітей. В нього, не було великого бажання усиновлювати дітей, тим більше трьох, так як він постійно працює, часто хворіє і невзмозі матеріально їх забезпечити. З ними бесід по усиновленню не проводилось, курсів по усиновленню вони не відвідували. Служба у справах дітей управління у справах сім`ї, молоді, фізичної культури та та спорту скеровувало їх на курси у м.Львів, але тоді був ковід, чи проводились такі заняття в період карантину йому не відомо. Діти перебували в обласному спеціалізованому будинку дитини Житомирської обласної ради. Вони їздили в цей заклад 2-3 рази щоб поспілкувалися з дітьми та з керівником даного закладу. Директор дитячого будинку та представник органу опіки наполягали на швидкому усиновленні дітей, та запевняли, що діти здорові. Після усиновлення дітей з`ясувалося, що діти не зовсім здорові, мають вади розвитку, та вроджені захворювання, про що їх з дружиною під час усиновлення не повідомляли. [PERSON] бив головою по стіні. Коли дітей вони забрали додому директор закладу скинула на мобільний телефон виписку щодо стану здоров`я дітей, з якої слідує що у дітей є вади розвитку. Внаслідок цього, у дружини виник нервовий зрив. Після усиновлення, він дуже добре відносився до дітей, приділяв їм багато уваги, бавився з ними, діти більше тягнулися до нього ніж до його дружини, хоч виховувати та доглядати їх для них було важко. Після усиновлення дітей його психологічний стан погіршився, він має тривожні симптоми. Держава не допомагала утримувати дітей. Дітей взяли щоб догодити дружині. Наслідків усиновлення йому не роз`яснювали, на тимчасово дітей не давали. На третій день вони уже хотіли віддати дітей На початку, коли дітей забрали патронатні вихователі він дуже скучав за ними та хотів спілкуватися з ними. Три рази вони їздили з дружиною на зустріч до дітей, щоб їх побачити їх, та поспілкуватися з ними. Спілкування було не довге приблизно одну годину. Діти називали їх мама і тато. Патронатні вихователі ставилися до них з дружиною негативно. Між дітьми та патронатними вихователями налагоджувалися відносини, діти стали більш розкутішими, почали краще спілкуватись, він зрозумів, що дітям краще з патронатними вихователями ніж з ними, тому вони прийняли рішення що не будуть їх забирати, оскільки, не зможуть дати ім належне виховання та матеріальне забезпечення. На запитання головуючої чи б він зміг віддати своїх рідних дітей, як би у них було виявлено захворювання, відповів, що ні, оскільки, це були б рідні діти. Просить позовні вимоги задовольнити. В подальшому позивач [PERSON] в судові засідання не з`явився скерував на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить такі задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судових засіданнях 01.06.2023., 05.07.2023 та 13.07.2023 позовні вимоги заперечила та пояснила що викладені у позовній заяві обставини не підтверджені та не відповідають дійсності, зокрема, перед усиновленням майбутні батьки усвідомлювали стан здоров`я дітей, та особливості поведінки дітей спричиненої тяжким дитинством. Вони мали можливість та право самостійно обстежити стан здоров`я дітей у незалежного лікаря, проте, цим правом не скористалися. З часу прибуття дітей у м. Новояворівськ Служба у справах дітей наглядає за сім`єю позивачів. Позивачі неналежно доглядають дітей, у сім`ї створена негативна обстановка. У квартирі прибрано, приготована їжа, однак діти голодні, про що постійно повідомляли із закладу дошкільної освіти. Усиновлювачі виконують батьківські обов`язки механічно, без любові та турботи. Служба у справах дітей пропонувала допомогу, однак, не отримала від батьків зворотнього зв`язку, оскільки, у них відсутнє бажання змінювати ставлення до дітей. Служба у справах дітей допомогла усиновлювачам із влаштуванням дітей в заклад дошкільної освіти. Зважаючи на те, що у дітей є проблеми із здоров`ям, вони були влаштовані у спеціальну групу для дітей із затримкою психологічного розвитку. Після занять у групі з вихователями у дітей спостерігалося покращення у розвитку. [PERSON] неодноразово говорила працівникам закладу дошкільної освіти, що дітей не любить та хоче їх повернути. Діти в закладі дошкільної освіти розповідали вихователям про те, що мама їх ображає. 01 березня 2022 року [PERSON] написала заяву, в якій просила влаштувати дітей у патронатну сім`ю. Того ж дня, діти були влаштовані у сім`ю патронатного вихователя. Вона сподівалася, що за час перебування дітей у патронатній сім`ї, усиновлювачі обдумують свої дії, і у них виникнуть батьківські почуття, однак, за цей час [PERSON] не проявила жодного інтересу до дітей,та не цікавилася ними. Позивач [PERSON] спершу відвідував дітей, діти були дуже раді його бачити, вони його дуже любили, та більше чекали зустрічі з батьком, ніж з матір`ю. Через три місяці після влаштування дітей до патронатного вихователя позивач [PERSON] перестав приходити до дітей і цікавитися ними. [PERSON] 07 березня 2022 року телефонувала запитувала як діти, а повторно зателефонувала лише через 3-4 місяці, а з липня 2022 не телефонувала жодного разу. Коли вихователь питала дітей, чи вони скучили за батьками, діти відповідали, що ні, а дівчинка [PERSON] дуже агресивно реагували на такі запитання. Лише [PERSON] часто згадував про тата. З [PERSON] діти зустрічалися один раз в кінці березня 2022 року. Ще одна зустріч була в с. Новини на початку червня 2022 року, де були обоє позивачів. Діти до батьків не підходили. Позивач підійшов лише до [PERSON] та тривалий час розмовляв з ним, в цей час як [PERSON] і [PERSON] бігали. [PERSON] , до дітей не підходила, вони до неї також. Після цієї зустрічі діти поводилися спокійно, раділи, що їдуть додому з патронатним вихователем, а не з усиновлювачами.За час перебування у патронатного вихователя, діти стали відкриті, вільно розповідали про себе, помітно покращився психологічно-емоційний стан, фізичний розвиток. Приблизно, після одного місяця перебування дітей у патронатного вихователя діти почали виходити із стану тривоги. Зазначила, що діти, які перебували у дитячому будинку потребують багато уваги, тілесного контакту, прогулянок на свіжому повітрі, читання казок, тощо. [PERSON] були надані різні рекомендації, в тому числі і такі, однак вона не говорила, що не потребує таких і не буде цього робити.За час перебування у патронатного вихователя, діти стали відкриті, вільно розповідали про себе, помітно покращився психологічно-емоційний стан, фізичний розвиток. Приблизно, після одного місяця перебування дітей у патронатного вихователя діти почали виходити із стану тривоги. Зазначила, що діти, які перебували у дитячому будинку потребують багато уваги, тілесного контакту, прогулянок на свіжому повітрі, читання казок, тощо. [PERSON] були надані різні рекомендації, в тому числі і такі, однак вона не говорила, що не потребує таких і не буде цього робити.За час перебування у патронатного вихователя, діти стали відкриті, вільно розповідали про себе, помітно покращився психологічно-емоційний стан, фізичний розвиток. Приблизно, після одного місяця перебування дітей у патронатного вихователя діти почали виходити із стану тривоги. Зазначила, що діти, які перебували у дитячому будинку потребують багато уваги, тілесного контакту, прогулянок на свіжому повітрі, читання казок, тощо. [PERSON] були надані різні рекомендації, в тому числі і такі, однак вона не говорила, що не потребує таких і не буде цього робити. Крім цього, в серпні 2021 року Служба у справах дітей запросила психолога обстежити сім`ю позивачів, та надати психологічну допомогу батькам і дітям. Зі слів психолога й відомо що діти були перелякані, тривожні. Після цієї зустрічі, психолог запросила [PERSON] до центру на комплексне обстеження, де її її навчали як правильно працювати з дітьми, щоб налагодити з ними контакт. Під час навчання [PERSON] вела себе пасивно, пояснювала, що їй це не потрібно, а позивач [PERSON] навпаки, уважно слухав, задавав запитання. В квартирі, де проживала сім`я, не було створено належних побутових умов, мало іграшок для дітей. Видно, що діти були залякані, дивилися на реакцію мами, чи вона схвальна. До батька діти ставилися краще, казали, що він з ними гуляє, бавиться, дивиться мультики. Психолог пояснювала [PERSON] , що 90 % дітей з інтернату мають затримку психологічного розвитку, та те, що дітьми потрібно займатися. Позивачі постійно покликалися лише на те що діти хворіють, не вживаюччи жодних заходів для їхнього розвитку. На даний час діти проживають в м.Новояворівську, вони пройшли планові обстеження в педіатра, оскільки, спеціальних обстежень не потребують. На даний момент діти добре розвиваються, навчаються, є веселими та активними. [PERSON] не сприймала дітей, зверхньо до них ставилася, коли вони приходили, діти постійно спали, все робили лише з дозволу батьків.Про неї, як про маму негативно відгукувалися працівники дитячого садочку, який відвідували діти. Відповідачам пропонували залучити людей для допомоги по догляду за дітьми, однак, вони відмовилися. Після влаштування дітей до сім`ї патронатного вихователя, [PERSON] пропонували соціальний супровід, психолога, вона відмовилася співпрацювати. Здійснюється соціальний супровід сім`ї патронатного вихователя, де діти розвиваються добре, психологічний та фізичний розвиток в нормі. Тобто, служба у справах дітей всіляко сприяла налагодженню зв`язку між дітьми та батьками, вона як представник служби щиро допомагала та надіялася на батьківські почуття відповідачів, однак, цього не сталося. Діти хворіють захворюваннями, які не вважаються невиліковними чи психічними, а лише потребують постійного використання роботи спеціальних фахівців (психолога, логопеда, дефектолога) для покращення розвитку дітей та зміни їхнього стану. Відповідно до міжнародного класифікатора хвороб МКХ10 встановлений дитині діагноз F09 вважається неуточненим, тобто не доведеним. З перших днів після влаштування дітей у сім`ю позивачів, позивачі не намагались та свідомо не хотіли здійснювати належний догляд за дітьми і виконувати батьківські обов`язки. Про небажання прийняти дітей у свою сім`ю свідчить той факт, що після початку повномасштабного вторгнення позивач без крихти співчуття привела дітей в службу у справах дітей та написала заяву про те, що не може їх виховувати за своїм станом здоров`я (проблеми з нирками). Враховуючи вищенаведене, просить в звдоволенні позовних вимог відмовити. В подальшому представник відповідача в судове засідання не з`явилася, скерувала на адресу суду клопотання про слухання справи у її відсутності. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Служби у справах дітей Звягельської (Новоград-Волинської) міської ради Житомирської області в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та пояснив, що 05.03.2021 року до служби у справах дітей Новоград-Волинської міської ради звернулись позивачі [PERSON] та [PERSON] , надавши направлення на знайомство з дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Подані ними документи відповідали вимогам чинного законодавства. У цей же день відбулось знайомство з кандидадатами на усиновлення з дітьмими у присутності т.в.о. директора КНП «Обласний будинок дитини» Житомирської обласної ради Федорчук I.A.. Кандидатам в усиновлювачі було надану повну інформацію про дітей тому числі й про стан їхнього здоров`я. Крім цього, [PERSON] та [PERSON] було роз`яснено їх право, за бажанням, обстежити дітей в іншому медичному закладі. Кандидати в усиновлювачі знали, про те, у яких умовах проживали діти до влаштування їх у будинок дитини, оскільки, на одному із центральних телеканалів України напередодні вийшла телепередача про сім`ю цих дітей. 29.03.2021 року до служби y справах дітей Новоград-Волинської міської ради Житомирської області позивачі звернулися із заявою надати висновок про доцільність усиновлення малолітніх [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . У ході індивідуальної бесіди з кандидатами в усиновлювачі їм додатково було розяснено норми чинного законодавства щодо правових наслідків усиновлення. Отримавши повний пакет документів на дітей, 01.04.2021року службою у справах дітей Новоград-Волинської міської ради було підготовлено висновок про доцільність усиновлення [PERSON] та [PERSON] трьох малолітніх дітей, який також було надано заявникам. Під час розгляду справи про усиновлення у суді заявники підтримали в повному обсязі викладене у заяві щодо усиновлення ними малолітніх дітей та просили таку задовольнити. 3 моменту першого знайомства усиновлювачів з дітьми, а саме, 05.03.2021 до вступу рішення суду про усиновлення в законну силу 18.06.2021, пройшло більше трьох місяців і це був достатній строк для більш тісного спілкування з дітьми, додаткового їх обстеження у профільних лікарів тощо. Тому твердження [PERSON] та [PERSON] про те, що зустрічі з дітьми до усиновлення мали короткочасний характер є безпідставні, оскільки, після першого знайомства вони мали більш ніж достатньо часу для спілкування. Крім цього, кандидати в усиновлювачі принципово не хотіли скористались своїм правом додатково обстежити дітей у профільних лікарів, що вказує на їх легковажний підхід до такого серйозного кроку як усиновлення трьох малолітніх дітей. У матеріалах, долучених до позовної заяви про скасування усиновлення, відсутні докази, які б вказували на те, що усиновлювачі не знали про стан здоров`я дітей, а погіршення стану здоров`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вказує на те, що усиновлювачі неналежним чином ставились до виконання батьківських обов`язків, оскільки діти в закладі були здорові, що не заперечили під час судового розгляду і самі позивачі. Про стан здоров`я дітей заявникам була надана вся інформація. Діти з народження перебували у будинку дитини, а це заклад підпорядкований Міністерству охорони здоров`я і діти, які там перебувають, проходять доскональні обстеження, при необхідності лікування у вузькопрофільних лікарів (кардіолога, імунолога тощо). Щодо твердження про те, що між заявниками та дітьми не склались незалежно від їх волі стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами належним чином батьківських обов`язків, то на момент усиновлення дітям було 3, 4 та 5 років відповідно. Налаштувати стосунки з дітьми такого віку не є великою проблемою, було б лише бажання їх налаштовувати зі сторони усиновлювачів. Діти не страждають недоумством, не мають психічної чи іншої невиліковної хвороби, про яку усиновлювачі не знали до усиновлення. Відсутні докази, що між усиновлювачами і дітьми склались, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов`язків. Твердження усиновлювачів проте, що усиновлення суперечить інтересам дітей та не забезпечує їм сімейного виховання свідчить якраз проти позивачів, бо вони не серйозно поставились, не забезпечили усиновленим дітям сімейного виховання,оскільки, діти на даний час перебувають у сім`ї патронатного вихователя. Вважає, що немає жодних підстав для скасування усиновлення стосовно трьох малолітніх дітей, а є лише наявні ознаки неналежного виконання усиновлювачами батьківських обов`язків. Просить суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки, відсутні, передбачені ст.238 СК України, підстави для скасування усиновлення. Представник третьої особи Звягельської (Новоград-Волинської) районної військової адміністрації Житомирської області в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, слід прийти до наступного. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 25 квітня 2020 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 32. Позивачі перебували на обліку як усиновлювачі. Від даного шлюбу у сторін дітей не має, та у даному шлюбі не може бути. 29.03.2021 року до служби y справах дітей Новоград-Волинської міської ради Житомирської області позивачі звернулися із заявою щодо надання висновку про доцільність усиновлення малолітніх [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] 01.04.2021року службою у справах дітей Новоград-Волинської міської ради було підготовлено висновок про доцільність усиновлення [PERSON] та [PERSON] трьох малолітніх дітей, який також було надано заявникам. 18.05.2021року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області у справі №285/1806/21 було ухвалено рішення на підставі якого заявлені вимоги в цивільній справі за заявою [PERSON] , [PERSON] , з участю заінтересованих осіб Служби у справах дітей Новоград-Волинської міської ради, Обласного спеціалізованого будинку дитини Житомирської обласної ради про усиновлення малолітніх дітей, задоволено. Оголошено [PERSON] та [PERSON] усиновлювачами [PERSON] , [INFO] , уродженки села Орепи Новоград-Волинського району Житомирської області. Внести зміни в актовий запис про народження дитини №6 від 10.10.2018 року, змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » та місце народження з «село Орепи Новоград-Волинського району Житомирської області» на «м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області». Зобов`язати відповідний відділ ДРАЦСу у зв`язку з усиновленням дитини, внести в актовий запис про народження дитини [PERSON] від 10.10.2018року, складеного виконавчим комітетом Орепівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області відповідні зміни та видати нове Свідоцтво про народження. Оголосити [PERSON] та [PERSON] усиновлювачами [PERSON] , [INFO] , уродженця села Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області. Внести зміни в актовий запис про народження дитини №24 від 17.11.2017 року, змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » та місце народження з «село Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області» на «м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області». Зобов`язати відповідний відділу ДРАЦСу у зв`язку з усиновленням дитини, внести в актовий запис про народження дитини [PERSON] від 17.11.2017року, складеного виконавчим комітетом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області відповідні зміни та видати нове Свідоцтво про народження. Оголосити [PERSON] та [PERSON] усиновлювачами [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Новоград-Волинський Житомирської області. Внести зміни в актовий запис про народження дитини №558 від 09.12.2016 року, змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » та місце народження з «місто Новоград-Волинський Житомирської області» на «м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області». Зобов`язати відповідний відділ ДРАЦСу у зв`язку з усиновленням дитини, внести в актовий запис про народження дитини [PERSON] від 09.12.2016 року, складеного Новоград-Волинським міським відділом державної реєстрації автів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відповідні зміни та видати нове Свідоцтво про народження. Внести зміни в актових записах про народження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вказавши дані про батьків дітей: батько - [PERSON] , громадянство України, мати - [PERSON] , громадянство України.Дане рішення не оскаржувалось і набрало законної сили 18.06.2021 року. На підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області про усиновлення від 18 травня 2021року (справа №285/1806/21, провадження №2о-/0285/53/21) діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,в приміщенні будинку дитини Житомирської обласної ради 29 червня 2021 року були передані усиновлювачам, для проживання з ними за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом відносно кожної дитини про вибуття в сім`ю усиновлювачів, складених т.в.о. директора [PERSON] , та усиновлювачів, в присутності працівника служби у справах неповнолітніх дітей [PERSON] об 16год.50хв. 29 червня 2021року засвідчених підписами та скріплених гербовою печаткою установи. З вищенаведених актів слідує що під час передачі дітей усиновлювачем, кожна дитина була оглянута лікарем закладу, про що зроблено в акті передачі відносно кожної дитини відповідний запис, з яких вбачається що стан здоров`я всіх ртьох дітей був задовільний, скарг не поступало від усиновлювачів. З Акту обстеження умов проживання, складеного комісією, у складі членів ОСББ «Шанс-9А» від 26 липня 2021 року, слідує, що за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діти за вказаною адресою не зареєстровані. Згідно Виписки з історії хвороби [PERSON] від 29.06.2021року, в такого встановлений діагноз лікаря-психіатра: специфічні розлади розвитку мовлення та мови. нші розлади психологічного розвитку, косина, фіброма лівої надбровної дуги. Функціональна кардіоміопатія. Рекомендовано нагляд дитячого психіатра, хірурга, кардіолога, педіатра. Відповідно до виписки огляду лікаря-невролога від 15.07.2021р. та 20.07.2021р., дитині [PERSON] , вік 3,8роки було встановлено діагноз, інші порушення нервової системи, не класифіковані в інших рубриках, затримка мовного розвитку, парапсонії, неуточнений психічний розлад, зумовлений ушкодженням та дисфункцією головного мозку або соматичною хворобою, порушення соціальної адаптації. Планове обстеження психіатра. Рекомендовано логопед, кардіолог, офтальмоглог, дефектолог, психолог, кардіолог, поведінковий терапевт. З довідки, виданої психіатром КНП Львівської обласної ради «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» клініка психічного здоров`я дітей, підлітків та молоді» вбачається, що в [PERSON] встановлений діагноз: Розлади психологічного розвитку; розлад експресивного мовлення, рекомендовано консультація психолога, логопеда, спостереження дитячого психіатра. Відповідно до виписки №8593 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні У Новояворівській районній лікарні в період з 21.12.2021 по 28.12.2021 та 29.12.2021 по 30.12.2021 в дитини функціональне порушення кишківника, рекомендована корекція харчування для дитини. Згідно Витягу з медичної картки стаціонарного хворого №5405, виданої лікуючим лікарем КНП Львівської обласної ради «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр», [PERSON] , [INFO] , знаходився на лікуванні з 20.09.2021року по 22.09.2021року з діагнозом розлад психіки внаслідок органічного ураження головного мозку з когнітивним мовленням, та емоційно-вольовими порушеннями. Алергічний дерматит. ФРШКТ. Рекомендовано, диспансерне спостереження дитини за місцем проживання. Заняття з дитячим психологом, дефектологом, корекційним-педагогом, тренування соціально-побутових навичок. Планове проведення МРТ г.м. (1,5 Т). Когнум 0,250х 2р.денно до 18 години на фоні соматичного здоров`я протягом 2-х місяців. Повт.огляд ч/з 6-ть місяців. Що стосується документу " виписка з історії розвитку дитини [PERSON] , [INFO] , яка долучена позивачами до матеріалів справи, то таку суд не може взяти до уваги, оскільки, ксерокопія належно не засвідчена, відсутня дата складання документа, дата вибуття даної дитини із закладу, та мають місце написи здійснені позивачкою. Як з`ясовано в судовому засіданні рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 19.10.2023 позбавлено [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статей 32, 51 Конституції України, статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпеченняі несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом частин першої, другої та шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. В контексті положень про усиновлення та батьківство усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька (матері) стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися її вихованням та розвитком таким чином і в такому обсязі, які в мінімальному значенні закріплені у законодавстві та визначаються загальними уявленнями про батьківство. При цьому зовнішньо також має прослідковуватися те, що дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема і на її прохання у звичайних побутових обставинах. З метою недопущення порушення інтересів дитини частиною першою статті 238 СК України передбачено виключний перелік підстав, за наявності яких суд може скасувати усиновлення. Так, у частині першій статті 238 СК України зазначено, що усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Скасування усиновлення з підстав, зазначених у пункті 2 частини першої статті 238СК України, на який посилаються позивачі, не підтверджено жодними доказами, оскільки з досліджених медичних документів вбачається, що діти не страждають на недоумство, психічну чи іншу тяжку чи невиліковну хворобу, про що усиновлювачі не знали і не могли знати на час усиновлення. Крім цього, скасування усиновлення з підстави, наведеної у пункті 3 частини першої статті 238 СК України, на який посилаються позивачі, наявність між усиновлювачем та усиновленим стосунків, які роблять неможливим їхнє спільне проживання та виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, за умови, коли це сталося незалежно від волі усиновлювача і такі обставини беззаперечно встановлені судом, усиновлення має бути скасоване, оскільки за таких обставин примусове по суті збереження сім`ї може суттєво зашкодити не тільки інтересам усиновлювача та іншої її дитини, а й правам та інтересам дитини, щодо якої вирішується спір. Натомість, судом не встановлені такі обставини. Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктами 1, 2 статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянута) від 27 листопада 2008 року, ратифікованої Верховною Радою України 15 лютого 2011 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Як роз`яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п. Згідно із статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 5 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Відповідно до частини першої, четвертої статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей» від 15 лютого 2011 року № 3017-VI, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Отже, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди між усиновлювачем та усиновленим в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача та інші обставини, що негативно впливають на емоційний стан дитини. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2022 року у справі № 343/1092/20 (провадження № 61-7355св21). Отже, одним із головних критеріїв щодо забезпечення усиновленої дитини духовним та фізичним розвитком є сім`я. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував на тому, що розвиток дитини, її виховання базується насамперед на сімейному вихованні. Завдання інституту усиновлення полягає у формуванні стабільних та гармонійних умов життя усиновленої дитини, тому, насамперед, стабільними, незмінними повинні бути самі відносини, які виникли внаслідок факту усиновлення. Припинення таких відносин може тяжко травмувати дитину та істотно відобразитися на її інтересах. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачами не доведено обставин того, що поведінка дітей, під час проживання в їх сім`ї, змінилась настільки, що негативно вплинуло на взаєморозуміння в сім`ї, та стан здоров`я позивачки, з приводу чого виникли конфліктні відносини та призвело до ускладнень стосунків між батьками та дітьми поза волею позивачів. Встановлені у справі обставини вказують на те, що саме поведінка позивачів вплинула на їх стосунки з дітьми, хоча як встановлено в судовому засіданні діти любили батька і батько любив дітей більше ніж мати. Батьки (усиновлювачі) не вчинили жодних дій для налагодження побуту в сім`ї, гармонійних та сімейних відносин між ними та дітьми. 05.03.2021 року, коли до служби у справах дітей Новоград-Волинської міської ради звернулись позивачі [PERSON] та [PERSON] , надавши направлення на знайомство з дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , їм як кандидатам в усиновлювачі було надану повну інформацію про всіх дітей в тому числі й про стан їхнього здоров`я. Крім цього, [PERSON] та [PERSON] було роз`яснено їх право, за бажанням, обстежити дітей в іншому медичному закладі. Кандидати в усиновлювачі знали, про те, у яких умовах проживали діти до влаштування їх у будинок дитини і що такі потребують регулярної особистої уваги з боку батьків, постійного проведення часу з мамою та батьком, регулярних розвиваючих занять, розвитку навичок самостійності відповідно віку, що діти мають певні поведінкові особливості (активні, іноді проявляють агресію, важко будують контакт з однолітками), можуть вередувати та ігнорувати зауваження і прохання дорослих. Звернуто увагу усиновлювачів на те, що при вихованні дітей їм особливо знадобляться доброзичливість, терплячість, врівноваженість та стресостійкість. Крім цього, в серпні 2021 року Служба у справах дітей запросила психолога обстежити сім`ю позивачів, та надати психологічну допомогу батькам і дітям. Зі слів психолога й відомо що діти були перелякані, тривожні. Після цієї зустрічі, психолог запросила [PERSON] до центру на комплексне обстеження, де її її навчали як правильно працювати з дітьми, щоб налагодити з ними контакт. Під час навчання [PERSON] вела себе пасивно, а позивач [PERSON] навпаки, уважно слухав, задавав запитання, був активний, він любив дітей і діти його любили. До батька діти ставилися краще, казали, що він з ними гуляє, бавиться, дивиться мультики. Психолог пояснювала [PERSON] , що 90 % дітей з інтернату мають затримку психологічного розвитку, та те, що дітьми потрібно займатися. Позивачі постійно покликалися лише на те що діти хворіють, не вживаюччи жодних заходів для їхнього розвитку. Після усиновлення та погіршення стосунків між усиновленою дитиною [PERSON] та [PERSON] усиновлювачі не зверталися до фахівців з метою встановлення причин неналежної поведінки дітей й ухилилися від надання допомоги щодо вирішення питання його психоемоційного стану. Матеріали справи не містять жодних доказів надання фахової допомоги малолітньому [PERSON] з метою вирішення питання його психоемоційного стану та встановлення причин його такої поведінки, тобто, батьки не сприяли вирішенню конфліктних ситуацій між ними та сином, про які вони зазначали, звертаючись до суду із позовом про скасування усиновлення. Також, матеріали справи не містять доказів того що доньці [PERSON] та сину [PERSON] ненадавалась фахова медична допомога. Діти не перебували на обліку в психіатра чи в іншого лікаря, що підтверджується матеріалами справи. Навпаки єдиним способом вирішення конфлікту між батьками та дітьми було звернення до суду з позовом про скасування усиновлення . Після передачі малолітніх патронатному вихователю позивачі лише кілька раз телефонували. З [PERSON] діти зустрічалися один раз в кінці березня 2022 року. Ще одна зустріч була в с. Новини на початку червня 2022 року, де були обоє позивачів, хоча продовжували бути їх батьками й мали відповідні як права, так і обов`язки щодо дітей. Тобто, повинні були нести повну відповідальність за здоров`я та психоемоційний стан дітей, чого не робили, незважаючи нате, що батько любив дітей і діти тягнулися до нього. Отже, позивачами не доведено а судом не здобуто неможливості виконання усиновлювачами своїх батьківських обов`язків незалежно від їх волі у стосунках, які склалися між усиновлювачами та дітьми. Посилання позивачів на відсутність можливості встановлення з дитиною взаєморозуміння, з тих підстав, що дитині [PERSON] , [INFO] , під час одноразового огляду лікарем встановлено діагноз розлад психіки внаслідок органічного ураження головного мозку з когнітивним мовленням, та емоційно-вольовими порушеннями, алергічний дерматит, який не перебуває на обліку в психіатра, а якому лише рекомендовано, диспансерне спостереження за місцем проживання, не є підставами, які передбачені законом для скасування усиновлення і носять характер припущень, оскільки, не є психічною хворобою, яка потребує лікування, а лише належного догляду. Також розлади психологічного характеру, та вроджена амнезія товстого кишківника, у [PERSON] , яка згідно матеріалів справи обстежена лише один раз, не є підставами, які передбачені законом для скасування усиновлення і носять характер припущень. Діти не страждають на недоумство, психічну чи іншу тяжку чи невиліковну хворобу, про яку усиновлювачі не знали чи не могли знати на час усиновлення, це діти які обділені батьківської любові, які потребують любові, спокою, сімейного затишку, спілкування та відповідного догляду, профілактичного лікування, і які за цей короткий час дуже полюбили позивача та довірились йому як батьку. Оскільки, обставини встановлені п.2 та п.3 ч.1 ст. 238 СК України , на які як на підставу позову покликаються позивачі, відсутні, з врахуванням вищенаведеного в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed