Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

29 серпня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача\~про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову, представник зазначив, що ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 17.03.2022 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, в зв`язку з примиренням винного з потерпілою та закрито кримінальне провадження. Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 жовтня 2021 року близько 12 години 10 хвилин в світлий час доби по сухому асфальтобетонному покриттю вулиці Незалежності с. Великі Кринки Кременчуцького району Полтавської області, від вул. Полтавської в напрямку с. Лукашівка, керуючи автомобілем ЗАЗ-DAEWOO Т13010, державний номерний знак [NUMBER] , рухався водій [PERSON] . В цей же час, на вулиці Незалежності, поблизу будинку № 112 А, на прилеглій до нього території стояла пішохід [PERSON] . Знаходячись у заданій дорожній обстановці, водій [PERSON] порушуючи вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху, виконуючи маневр повороту ліворуч (заїзд до прилеглої території) до буд. [ADDRESS] , не переконався в безпечності виконуваного ним маневру, змінив напрямок свого руху та в`їхав на прилеглу територію будинку, де здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка стояла (перебувала у нерухомому положенні). Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 155 від 06.01.2022 у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламкового перелому кісток обох гомілок, які утворилися від дії тупих твердих предметів з переважаючою та обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини автомобілю, в термін та за обставин вказаних в постанові, за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я. Відповідно до інформації КНП «Глобинська міська лікарня» від 03.08.2023 року № 943 та доданого розрахунку вартості лікування встановлено, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуаня у КНП «Глобинська міська лікарня» з 11.10.2022 року по 23.12.2022 року; загальна сума фактичних витрат на її лікування становить 61747,63 грн. Посилаючись на обов`язок відповідача відшкодувати закладу охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, прокурор просив суд стягнути з відповідача на користь Глобинської міської\~ради Полтавської\~області61747,63 грн коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] . Прокурор позовні\~вимоги підтримав\~та просив\~їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання надав заяву в якій прохав справу розглядати у відсутності їх представника, прохав позов задовольнити. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,\~якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно ухвали Глобинського районного суду Полтавської області від 17.03.2022 року, 11 жовтня 2021 року близько 12 години 10 хвилин в світлий час доби по сухому асфальтобетонному покриттю вулиці Незалежності с. Великі Кринки Кременчуцького району Полтавської області, від вул. Полтавської в напрямку с. Лукашівка, керуючи автомобілем ЗАЗ-DAEWOO Т13010, державний номерний знак [NUMBER] , рухався водій [PERSON] . В цей же час, на вулиці Незалежності, поблизу будинку № 112 А, на прилеглій до нього території стояла пішохід [PERSON] . Знаходячись у заданій дорожній обстановці, водій [PERSON] , порушуючи вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху, виконуючи маневр повороту ліворуч (заїзд до прилеглої території) до буд. №112-А по вул. Незалежності, не переконався в безпечності виконуваного ним маневру, змінив напрямок свого руху та в`їхав на прилеглу територію будинку, де здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка стояла (перебувала у нерухомому положенні). Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 155 від 06.01.2022 у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламкового перелому кісток обох гомілок, які утворилися від дії тупих твердих предметів з переважаючою та обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини автомобілю, в термін та за обставин вказаних в постанові, за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я. Відповідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-21/14264-ІТ від 29.11.2021 в умовах заданої пригоди водій автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т13010, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] мав технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України. У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т13010, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] вбачаються невідповідності з вимогами п.10.2 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Дії [PERSON] кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України. 17.03.2022 року звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою; кримінальне провадження закрито; питання про стягнення витрат на стаціонарне лікування\~потерпілого від\~кримінального правопорушенняне вирішувалось (а.с.13-14). Відповідно до розрахунку вартості лікування, наданого КНП «Глобинська міська лікарня» від 03.08.2023 № 943, потерпіла [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні У КНП «Глобинська міська лікарня» з 11.10.2022 року по 12.10.2022 року у реанімаційному відділенні; з 13.10.2022 року по 23.12.2022 року у хірургічно травматологічному відділенні; загальна сума фактичних витрат на її лікування становить 61747,63 грн (а.с.16-17). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. За змістом\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Відповідно до п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, який затверджений постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545, та ст.1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Згідно зі\~ст. 82 ч. 6 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що потерпіла від кримінального правопорушення [PERSON] лікувалася в КНП «Глобинська міська лікарня», яка фінансується за рахунок місцевого бюджету Глобинської міської ради, при цьому закладом охорони здоров`я було здійснено витрати на її лікування, вина [PERSON] у заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень є доведеною та доказуванню не підлягає, тому суд дійшов до висновку, що позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved