Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Представник заявника в порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою, в якій просить: - встановити факт, що має юридичне значення, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах реєстрації актів цивільного стану України, що [INFO] у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна (тимчасово окупована територія України) народилася дитина жіночої статі громадянка України [PERSON] , матір`ю якої є громадянка України [PERSON] , [INFO] , а батьком громадянин України [PERSON] , [INFO] ; - встановити факт, що має юридичне значення, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах реєстрації актів цивільного стану України, що [INFO] у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна (тимчасово окупована територія України) народилася дитина жіночої статі громадянка України [PERSON] , матір`ю якої є громадянка України [PERSON] , [INFO] , а батьком громадянин України [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви представник посилалася на те, що у громадян України [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від стосунків на тимчасово окупованій теиторії України народилося двоє дітей: - [INFO] дитина жіночої статті [PERSON] в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим; - [INFO] дитина жіночої статті [PERSON] в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим. Батьки дітей між собою у шлюбі не перебувають. Спір щодо батьківства дітей відсутній. Батько дітей [PERSON] визнав батьківство щодо дітей, про що 30.12.2014 року відносно [PERSON] видано Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим Свідоцтво про встановлення батьківства серії [NUMBER] , актовий запис 356; 26.07.2016 року відносно [PERSON] видано Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим Свідоцтво про встановлення батьківства серії [NUMBER] , актовий запис 424. Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією (відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). При народженні дітей батькам видавалося медичне свідоцтво про народження: - 27.11.2014 року Обмінна карта №2560 пологового будинку, пологового відділення лікарні ГКРД №2 м. Сімферополь, однак оригінал було здано до Відділу реєстрації народження м. Сімферополя Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, який 30.12.2014 року видав Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис 2475, відносно народження [PERSON] ; - 19.07.2016 року Обмінна карта (відомості пологового будинку, пологового відділення лікарні) ГБЦЗ РК РКБ ім. Н.А. Сємашко "Перинатальний центр", однак оригінал було здано до Відділу реєстрації народження м. Сімферополя Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, який 26.07.2016 року видав Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис 2475, відносно народження [PERSON] . Такі документи про народження дитини відповідно до діючого законодавства України є недійсними і не створюють жодних юридичних наслідків, однак зазначені у них відомості об`єктивно й достовірно підтверджують факт народження дитини заявника, саме на тимчасово окупованій території України. Тож, станом на сьогодні у заявників відсутні документи, які дозволяють зареєструвати народження дітей, згідно вимог національного законодавства та отримати свідоцтво про народження дітей, встановленого Україною зразка. Встановлення факту народження необхідно батькам для отримання свідоцтва про народження дітей, встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації в подальшому дітьми всіх належних їм прав та свобод громадянина України, а підставою для державної реєстрації актів цивільного стану в даному випадку є відповідне рішення суду. Ухвалою судді від 10.10.2023 заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження (а.с. 15-16). Заявники та їх представник у судове засідання не з`явилися, представник в заяві просила розгляд справи провести за їх відсутності (а.с.1-3). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заявлених вимог не заперечувала (а.с.21). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, враховуючи клопотання заінтересованої особи, в якому вони не заперечували проти заявлених заявником вимог, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЩІК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, шо мають юридичне значення. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені статтею 317 ЦПК України. Відповідно до ч.1, 3 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожна особа має право на судовий захист. Згідно ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, письмових доказів. У судовому засіданні із долученої до заяви копії паспорта громадянина України, виданого 08.08.1995 Сімферопольським РВ ГУ МВС України в Криму, встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] у селищі Киров Вахшского району Курган-Тюбинської області та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). Із долученої до заяви копії паспорта громадянина України, виданого 29.11.2007 Євпаторійським МВ ГУ МВС України в Криму, встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] у місті Курган-Тюбе Тажжикистан та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11 на звороті). З копії обмінної карти 2560, виданої ГКРД №2 м. Сімферополь, встановлено, що [PERSON] [INFO] народила дівчинку (а.с.8 на звороті, 9). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.12.2014, складеного російською мовою та виданого Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністества юстиції Республіки Крим, встановлено що [INFO] в м. Сімферополь народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , а батьком є [PERSON] (а.с.7 на звороті, 12 на звороті). З копії свідоцтва про встановлення батьківства серія [NUMBER] від 30.12.2014, складеного російською мовою та виданого Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністества юстиції Республіки Крим, встановлено що [PERSON] , [INFO] визнаний батьком дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Сімферополь Республіки Крим у [PERSON] , [INFO] , з присвоєнням дитині прізвища [PERSON] імені [PERSON] по батькові [PERSON] (а.с.8). З копії обмінної карти, виданої ГБУЗ РК РКБ ім. Семашко "Перенатальний центр", встановлено, що [PERSON] [INFO] народила дитину жіночої статі (а.с.10 на звороті, 11). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.07.2016, складеного російською мовою та виданого Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністества юстиції Республіки Крим, встановлено що [INFO] в м. Сімферополь народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , а батьком є [PERSON] (а.с.9 на звороті, 12). З копії свідоцтва про встановлення батьківства серія [NUMBER] від 26.07.2016, складеного російською мовою та виданого Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністества юстиції Республіки Крим, встановлено що [PERSON] , [INFO] визнаний батьком дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Сімферополь Республіки Крим у [PERSON] , [INFO] , з присвоєнням дитині прізвища [PERSON] по батькові [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.1 ст.18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ч.1-3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану . Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. За правилами ст.7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Батьки дитини є громадянами України, що підтверджується їх паспортами громадянина України. Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Судом при наданні оцінки зазначеного документа як доказу приймається до уваги, що хоча такий документ не є юридично дійсним, але він може підтверджувати, що певна установа, яка не діє у відповідності з українським законодавством, але de facto існує на окупованій території, зареєструвала факт народження певної особи. Європейський суд з прав людини, наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), зазначає, що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до вказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Таким чином, оскільки реєстрація народження дітей в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась та враховуючи відсутність можливості в інший спосіб зареєструвати народження дітей, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви представника заявників про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дітей та отримання свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст.317 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved