Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із цивільним позовом до [PERSON] про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів, а саме, просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.08.2017 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свою позицію мотивував тим, що на підставі рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.08.2017 року по справі № 214/1906/17 з нього щомісячно стягуються на аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Станом на 01.10.2022 року за позивачем рахується заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 103730,23 грн. Позивач зазначає, що він не може сплатити вказану суму заборгованості через складні матеріальні умови життя, тривалий час він не був офіційно працевлаштований, постійних доходів не мав, заробітки були мінімальними, в 2019-2020 роках його сім`я важко перехворіли на короновірус, йому довелось брати гроші в кредит. На теперішній час він перебуває у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , Дружина та донька повністю перебувають на його утриманні. Крім того, його батьки є пенсіонерами, часто хворіють, він витрачає гроші на їх лікування. Позивач вважає, що він перебуває в надзвичайно скрутному становищі, його заробітку не вистачає для забезпечення потреб сім`ї, тому він не має можливості сплатити заборгованість по аліментам. Ухвалою суду від 10 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачка [PERSON] надала суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. У своєму відзиві відповідачка зазначила, що зміна сімейного стану та незадовільного стану платника аліментів не є обставиною, що має істотне значення для звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, пояснення надав аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні просила відмовити в задоволені позову з підстав викладених у відзиві. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволені позову з підстав викладених у відзиві. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явився, пояснень щодо позовних вимог суду не надали. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року (а.с.14). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] та\~ [PERSON] . Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.07.2017 року по справі № 214/2168/17 з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 11 квітня 2017 року. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Саксаганським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), станом на 01.10.2022 року у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього дитини у розмірі 107730,23 грн. Відповідно до частини другої\~статті 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтями\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Згідно до ч. 2\~ст. 197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.\~Аналогічна позиція міститься у п.22 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де зазначається, що суд за передбачених\~ст. 197 СК\~умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості по аліментах. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за аліментами на підставі судового рішення. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Відповідно до ч.ч. 8, 9\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року\~і набула чинності для України 27 вересня 1991 року) зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дослідивши доводи позивача [PERSON] ,\~суд приходить до висновку, що підстав, передбачених ч.2\~ ст. 197 СК України\~для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах у даній справі не вбачається. Позивач має можливість працювати та отримувати дохід. Будь-яких доказів того, що позивач не може працювати та отримувати дохід, у зв`язку з стійкою тяжкою хворобою, або у зв`язку з іншими істотними обставинами позивачем не надано. Позивачем надані медичні довідки, однак не надано доказів того, що дана хвороба призвела до суттєвого погіршення його здоров`я, що могло б стати причиною для повної втрати працездатності. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не довів суду, та не надав належних доказів, що в нього були суттєві обставини через які виникла заборгованість зі сплати аліментів.

Outcome: dismissed