Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

До Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 21 червня 1992 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має трьох дітей, в тому числі неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка повідомила суд, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалось. Подружжя проживає в одному будинку, проте протягом року не проживає однією сім`єю. Позивачка зазначила, що подружжя веде роздільний спосіб життя, має окремі бюджети та не пов`язане спільним побутом. Позивачка вказала, що поведінка відповідача до неї все частіше буває нестерпною, тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачки до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Також позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 10.03.2023 вищевказану заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 10.03.2023 та копію позовної заяви з додатками було отримано відповідачем особисто 13.03.2023, що підтверджується відповідною розпискою. (а.с. 16). Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. У строк, визначений судом ухвалою від 10.03.2023, від відповідача на адресу суду відзив на позов не надійшов. Водночас, 16.03.2023 на адресу суду надійшла заява про надання подружжю строку на примирення. Ухвалою суду від 17.03.2023 подружжю було надано строк для примирення шість місяців та зупинено провадження у справі до 17.09.2023. Ухвалою суду від 25.09.2023 було поновлено провадження у справі та продовжено розгляд справи. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 21.06.1992 Кустовецькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 21.06.1992, актовий запис № 1. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Судом встановлено, що подружжя від шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с. 5) Також судом встановлено, що наразі подружжя спільне господарство не веде. Судом вживались заходи щодо примирення подружжя, згідно ст. 111 СК України, однак примирення не відбулось. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідач мав можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому\~судом враховано,\~що вчинення\~та/або\~не вчинення\~таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачкою, ні відповідачем суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Навпаки, позивачка 18.09.2023 повідомила суд про те, що примирення не відбулось, її позиція щодо необхідності розірвання шлюбу із відповідачем не змінилась. У зв`язку із чим позовні вимоги підтримала й просила задовольнити. (а.с. 23) Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачкою у позові, а також оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно із ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 073, 60 гривень, що підтверджується квитанцією від 15.02.2023. (а.с. 3) Судові витрати понесені [PERSON] , суд вважає за можливе залишити за нею, враховуючи її клопотання. Доказів понесення інших судових витрат, зокрема відповідачем, суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved