Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» суму страхового відшкодування в розмірі 106 006,00 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 23 жовтня 2019 року між ІІАТ «Страхова компанія «УСГ» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР- 88508957 (Поліс страхування № ЕР-188508957 від 23.10.2019р.), за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу «Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] . Ліміт відповідальності за даним Полісом страхування за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260 000,00 грн. та франшиза - 0 грн. Строк дії договору -23.10.2019р. до 22.10.2020р. Як вбачається з вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 р. (Справа № 175/3120/20), 07 липня 2020 року близько 02 години 25 хвилин в районі повороту на с. Антонівка Дніпровського району Дніпропетровської області, блія електричної опори № 58, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,79%), в`їжджаючи на заокруглення проїзної частини праворуч, проявляючи злочинну самовпевненість, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати свого транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїзної частини, на ліве узбіччя по ходу свого руху, де допустив перекидання автомобіля «Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] , на лівий бік, з подальшим контактуванням правою бічною частиною та дахом автомобіля з нерухомою перешкодою - деревом, та з подальшим падінням автомобіля на дах. В результаті чого пасажир - [PERSON] , загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди, пасажирка - [PERSON] , померла в приміщенні лікарні [INFO] , пасажир - [PERSON] , отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. У зв`язку з чим Відповідача було визнано винуватим у вчиненні кримінального праворушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Враховуючи те, що автомобіль «Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач на момент ДТП, був забезпеченим у позивача транспортним засобом за Полісом страхування № ЕР-188508957 від 23.10.2019р., то позивач прийняв на себе майнову відповідальність за протиправні дії відповідача і здійснив виплату страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із смертю потерпілої у розмірі 106 006,00 грн., що підтверджується Платіжним дорученням № 9269 від 12 квітня 2021 року. 09 квітня 2021 року позивач на підставі п. 27.3 ст. 27, п. 27.4 ст. 27 ЗУ «Про ОСЦПВВВНТЗ» та Товарного чеку № 115 від 05 вересня 2020 року було складено страховий акт ДКЦВ-20869 та розрахунок страхового відшкодування до нього. Розмір страхового відшкодування складає: 56 676,00 грн. (моральна шкода) + 49 330,00 грн. (витрати на поховання) = 106 006,00 гривень 00 копійок. 22 червня 2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 44647 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення. Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо повернення зазначеної вище суми, вони змушені звертатися до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належний чином, раніше надав заяву відповідно до якої підтримав позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровського області від 23 грудня 2020 року у справі №175/3120/20 (провадження №1-кп/175/196/20) [PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.286 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Так, [PERSON] , 07 липня 2020 року близько 02 години 25 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,79‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 18.10.2011, належить [PERSON] , рухався в темний час доби, по сухому асфальтному покриттю проїзної частини автодороги Братське-Волоське у Дніпровському районі Дніпропетровської області, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, з боку с. Волоське в напрямку смт. Братське, перевозячи, в якості пасажирів, на передньому пасажирському сидінні [PERSON] , на задньому пасажирському сидінні [PERSON] та [PERSON] . У подальшому, водій [PERSON] , 07 липня 2020 року близько 02 години 25 хвилин в районі повороту на с. Антонівка Дніпровського району Дніпропетровської області, біля електричної опори № 58, в`їжджаючи на заокруглення проїзної частини праворуч, проявляючи злочинну самовпевненість, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїзної частини, на ліве узбіччя по ходу свого руху, де допустив перекидання автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] , на лівий бік, з подальшим контактуванням правою бічною частиною та дахом автомобіля з нерухомою перешкодою - деревом, та з подальшим падінням автомобіля на дах. 23 жовтня 2019 року між ІІАТ «Страхова компанія «УСГ» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР- 88508957 (Поліс страхування № ЕР-188508957 від 23.10.2019р.), за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу «Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] . Ліміт відповідальності за даним Полісом страхування за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260 000,00 грн. та франшиза - 0 грн. Строк дії договору -23.10.2019р. до 22.10.2020р. Згідно Платіжного доручення № 9269 від 12 квітня 2021 року було здійснено страхове відшкодування у розмірі 106 006,00 грн. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування вбачається, що сума відшкодування у розмірі 106 006,00 грн. складається із витрат на поховання 49 330,00 грн., моральна шкода 56 676,00 грн. 09 квітня 2021 року позивач на підставі п. 27.3 ст. 27, п. 27.4 ст. 27 ЗУ «Про ОСЦПВВВНТЗ» та Товарного чеку № 115 від 05 вересня 2020 року було складено страховий акт ДКЦВ-20869 та розрахунок страхового відшкодування до нього. Розмір страхового відшкодування складає: 56 676,00 грн. (моральна шкода) + 49 330,00 грн. (витрати на поховання) = 106 006,00 гривень 00 копійок. 22 червня 2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 44647 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди - один зі способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). З урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності судочинства, позивач звільняється від обов`язку доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Так, частиною 2 ст.1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку з наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин (правова позиція, наведена у постановах Верховного Суду від 08 травня 2018р. № 922/2026/17, від 21 вересня 2018р. у справі № 910/19960/15). Зокрема положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п .27 постанови № 4 від 01 березня 2013р., що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами ст. 1191 ЦК України. Звертаючись до суду з вказаними позовними вимогами, позивач, як правові підстави заявленого позову, одночасно посилався на положення норм матеріального права, які регулюють, як регресні, так і суброгаційні правовідносини. Враховуючи те, що позивач виплатив суму страхового відшкодування за договором страхування, до нього в порядку та на умовах передбачених ст. ст. 512, 514, 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», перейшло суброгаційне право вимоги до відповідача. При цьому, що зобов`язання не було припинено зміною кредитора. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 106 006,00 грн. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 2684 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved