Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 941941904 в розмірі 17413 грн та понесені судові витрати. \~ \~В обгрунтування \~заявлених позовних\~вимог покликається\~ на те,\~ що 19 \~травня 2021\~ року між\~ТОВ «Манівео\~Швидка Фінансова\~Допомога» та\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№ 941941904. Відповідно до реєстру боржників № 140 від 29 червня 2021 року до договору факторину № 28/1118-01, укладеного між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс", до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 941941904. 20 жовтня 2022 року між\~ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон\~Плюс» передає\~(відступає)\~ТОВ «ФК «ЄАПБ» за\~плату належні\~йому права\~вимоги,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~приймає належні\~ТОВ «Таліон Плюс» права\~вимоги до\~боржників,\~вказаними у\~реєстрах прав вимоги.\~Відповідно до\~реєстру прав вимоги № 1\~від 21\~жовтня 2022\~року до\~договору факторингу\~№ 20102022\~від 20\~жовтня 2022 року,\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 17413\~грн,\~з яких: 5500\~грн -\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу,\~11913\~грн -\~сума заборгованості\~за відсотками.\~Всупереч умовам\~кредитного договору відповідач не\~виконав свого \~зобов`язання. Після відступлення\~позивачу права\~грошової вимоги\~до відповідача,\~останній не\~здійснив жодного платежу для\~погашення наявної\~заборгованості ні\~на рахунки\~ТОВ "ФК\~"ЄАПБ",\~ні на\~рахунки попереднього\~кредитора.\~З моменту\~отримання права\~вимоги до\~відповідача,\~а саме\~з 21\~жовтня 2022\~року,\~позивачем не\~здійснювалося нарахування\~жодних штрафних\~санкцій.\~Таким чином,\~ [PERSON] \~має непогашену\~заборгованість перед\~ТОВ "ФК\~"ЄАПБ"\~за договором\~позики №\~941941904\~в розмірі\~17413\~грн. Ухвалою від 11 вересня 2023 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданому до суду клопотанні від 21 вересня 2023 року представник позивача [PERSON] просить судове засідання проводити за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному вебсайті суду. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, 19 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладений договір кредитної лінії № 941941904, який підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV82НН4. Відповідно до п.1.1 договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Кредитна лінія надається строком на 7 днів від дати отримання кредиту позичальником (п.1.7 договору). 20 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" укладений договір факторингу № 20102022, за умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за договором № 941941904 в загальній сумі 17413 грн, що підтверджується договором факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, витягом з реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року. За розрахуном позивача заборгованість за кредитним договором № 941941904 від 19 травня 2021 року за період з 21 жовтня 2022 року по 30 червня 2023 року становить 17413 грн та складається з заборгованості по основному боргу в сумі 5500 грн та заборгованості по відсоткам в сумі 11913 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.610, 611 ЦК України). Відповідно до п.5 ч.3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За положеннями ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Всупереч умовам укладеного договору та наведеним нормам закону відповідач порушив строки та порядок погашення заборгованості за кредитом, отриманих коштів кредиту на рахунок кредитора не повернув. Доказів на спростування вказаної обставини матеріали справи не містять. Враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, а тому позов належить задовольнити. За правилами\~ст.141\~ЦПК України\~підлягають стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача понесені\~ним документально\~підтверджені витрати\~на оплату\~судового збору\~в розмірі\~2684\~грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved