Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

03.08.2023 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] , про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 13.06.2013 станом на 18.07.2023 у розмірі 30 921,83 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 25 021,08 грн, заборгованість за відсотками - 5 900,75 грн та сплачений судовий збір. Позовна заява обґрунтована тим, що 13.06.2023 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідачу відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшено до 30 000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кошти, проте відповідач, в супереч умовам договору своє зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 18.07.2023 утворилась заборгованість, у зв`язку із чим позивач звертається до суду. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 11.08.2023 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 13.06.2013 [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг /а с.19/. Довідкою з власноручним підписом відповідача підтверджується той факт, що він повністю проінформований про умови кредитування /а.с.21-23/. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач, всупереч умов договору та ст. 526 ЦК України, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 18.07.2023 утворилась заборгованість за кредитом - 30 921,83 грн, що підтверджується випискою за договором б/н станом на 21.07.2023 та розрахунком заборгованості /а.с.5-17,65-84/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, не повертає вчасно надані йому кредитні кошти та не сплачує відсотки за їх користування, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів на спростування заявлених позивачем позовних вимог відповідач суду не надав. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ КБ "Приватбанк" також підлягає стягненню сплачений судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved