Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 09 серпня 2019 року Новочорторийською сільською радою Любарського району Житомирської області зареєстровано її шлюб із [PERSON] . Після реєстрації шлюбу її присвоєне прізвище чоловіка. Дошлюбне її прізвище [PERSON] . В період спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] , який проживає з позивачкою. З 2021 року сторони не проживають разом і не підтримують подружніх відносин. Причиною фактичного розпаду сім`ї і звернення до суду послужила виявлена несумісність їх з чоловіком поглядів на різні сторони подружнього життя. Через те між ними часто виникали непорозуміння і суперечки із взаємними образами, які їм дедалі важче стало долати, а тому подальше спільне проживання стало нестерпним та неприйнятним для позивачки. Прийшло розуміння неможливості збереження її шлюбу, враховуючи, що напружена сімейна атмосфера негативно позначається на здоров`ї та вихованні їх дитини. Позивачка зазначає, що рішення про необхідність розірвання шлюбу є її твердим переконанням, а тому примирення між ними бути не може, зважаючи на те, що ніхто з них такого примирення не бажає. Ухвалою суду від 11 липня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 02 серпня 2023 року здійснено перехід від розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. В судове засідання позивачка не заявилася. В прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Із заяви, яка надійшла на адресу суду слідує, що він просить розгляд справи провести у його відсутності. Заявлені позовні вимоги визнає повністю. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 09 серпня 2019 року Новочорторийською сільською радою Любарського району Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище чоловіка " [PERSON] ", що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №2. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] стверджується, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному об`ємі, з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1073,60 грн. Позивачкою також заявлена вимога щодо стягнення витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги в сумі1000 грн. Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, позивачкою до позовної заяви додано квитанцію видану адвокатом Забродським А.С. на підтвердження отримання від [PERSON] гонорару у сумі 1000 грн. за надання правничої допомоги у зверненні до Любарського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Суд дійшов висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із: складністю справи та виконаними адвокатом роботами. В зв`язку з чим, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки 1000 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved