Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Лазоренко Олег Володимирович від імені та в інтересах позивачки звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] , третя особа на боці відповідача: [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовський Анатолій Григорович, про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним (укладеним), уякій просив визнати договір від 08 вересня 2021 року між [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), від імені якого діяв по довіреності [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), купівлі-продажу земельної ділянки площею 4,1571 га, що розташована за адресою: Полтавська область, Козельшинський район, Василівська сільська рада, вид цільовою призначення земельної ділянки: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення: форма власності: приватна, кадастровий номер земельної ділянки: 5322080800:00:010:0091 (належної відповідачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 911391, виданого Козельщинським районним відділом земельних ресурсів Полтавської області 21.07.2006 року), дійсним (укладеним). Також позивачка просила не застосовувати до відповідача вимоги ст. 141 ЦПК України щодо стягнення судових витрат. Процесуальні дії у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 07.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 13 квітня 2023 року. Ухвалою суду від 13 квітня 2023 року відкладено підготовче засідання з розгляду справи на 17 травня 2023 року, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: фермерське господарство «ЛУНКИ» та витребувано з Державної прикордонної служби України відомості про перетин державного кордону України громадянином України [PERSON] за відповідний період. Ухвалою суду від 17 травня 2023 року продовжено строк підготовчого провадження у цивільній справі, відкладено підготовче засідання з розгляду справи на 04 липня 2023 року та повідомлено відповідача про розгляд справи шляхом розміщення на вебсайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду. Ухвалою суду від 04 липня 2023 року закрито підготовче судове провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 11 годину 00 хвилин 14 вересня 2023 року. Протокольною ухвалою суду від 14.09.2023 судове засідання відкладено на 12.10.2023, повторно повідомлено відповідача про розгляд справи шляхом розміщення на вебсайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду. У судове засідання 12 жовтня 2023 року позивачка та її представник, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися. Представник позивачки - адвокат Лазоренко О.В. подав заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у розумінні ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, причини неявки у судове засідання не повідомив, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавав. Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України Тригубенко Михайло Миколайович виїхав за межі України 16.09.2021. Відомості про повернення відсутні. [PERSON] (третя особа) подав клопотання про розгляд справи за його відсутності; обставини, викладені в позовній заяві підтвердив, проти задоволення позову не заперечував. Від третьої особи приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського Анатолія Григоровича надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності; проти задоволення позову не заперечував. Від третьої особи фермерського господарства «ЛУНКИ» надійшли пояснення по справі, у яких ФГ «ЛУНКИ» не заперечувало проти задоволення позовних вимог та просило суд розгляд справи проводити без участі третьої особи. Будь-які інші заяви по суті, клопотання, заяви від учасників справи не надходили. Ухвалою від 12.10.2023 постановлено проводити заочний розгляд справи. Справу розглянуто 12.10.2023 за відсутності сторін та інших учасників справи те без фіксування засідання технічним засобом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 1-5) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 вересня 2021 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було досягнуто домовленість про купівлю-продаж земельної ділянки площею 4,1571 га, що розташована за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, Василівська сільська рада, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; форма власності: приватна, кадастровий номер земельної ділянки: 5322080800:00:010:0091. Дана земельна ділянка належала відповідачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 911391, виданого Козельщинським районним відділом земельних ресурсів Полтавської області 21.07.2006. На виконання вищевказаних домовленостей, 07 вересня 2021 року позивач сплатив відповідачу грошові кошти у загальній сумі 122 000,00 грн, передача яких відбулася у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського Анатолія Григоровича, за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Шевченка, буд. 26, у присутності довіреної особи відповідача - [PERSON] , що підтверджується нотаріальною заявою останнього від 22 лютого 2023 року. Ураховуючи те, що для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу даної земельної ділянки необхідно було підготувати документи та отримати заяву від ФГ «ЛУНКИ» про відмову від переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, передбаченого пунктом «б» частини першої статті 130-1 Земельного кодексу України, відповідач 07 вересня 2021 року видав довіреність на ім`я [PERSON] для вчинення вказаних дій та передав позивачу оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 911391. 08 вересня 2021 року після отримання позивачкою усіх необхідних документів для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, довіреній особі відповідача [PERSON] було запропоновано укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, проте він послався на свою зайнятість і запропонував укласти даний договір у простій письмовій формі, та зобов`язався при першій можливості здійснити його нотаріальне посвідчення. Погодившись на таку пропозицію 08 вересня 2021 року позивачкою та відповідачем, в особі довіреної особи [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки у простій письмовій формі. У подальшому, не дивлячись на неодноразові звернення позивачки до довіреної особи відповідача [PERSON] з пропозицією укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, [PERSON] взяте на себе зобов`язання з`явитися до нотаріуса та здійснити усі необхідні дії для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, не виконав, чим ухилився від виконання умов договору. 22 лютого 2023 року з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки та здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського Анатолія Григоровича, який повідомив позивачці про неможливість вчинити вказані реєстраційні дії, з огляду на те, що договір від 08 вересня 2021 року купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки, хоча і укладений у письмовій формі, проте не був нотаріально посвідчений, а тому не відповідає вимогам, встановленим частиною першою статті 657 Цивільного кодексу України. У зв`язку з тим, що позивачка не може здійснити державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, вона вимушена звернутися до суду. При нормативному обґрунтуванні позову представник позивачки посилався на ст. 3, 16, 220, 317, 319, 321, 328, 334, 373, 374, 392 Цивільного кодексу України. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, у судове засідання не з`явився, будь-які заяви, клопотання не подавав. Позиція третіх осіб Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовський Анатолій Григорович проти задоволення позову не заперечував, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с. 41). [PERSON] обставини, викладені у позовній заяві, підтвердив, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 42). Фермерське господарство «ЛУНКИ» не заперечувало проти задоволення позовних вимог. Підтвердило, що ФГ «Лунки» було відомо про продаж 08.09.2021 земельної ділянки площею 4,1571 га, розташованої за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, Василівська сільська рада, кадастровий номер: 5322080800:00:010:0091, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві власності [PERSON] , за 122000,00 гривень [PERSON] . Відповідно до заяви від 08.09.2021 ФГ «Лунки» відмовилося від права переважної купівлі земельної ділянки, передбаченого п. «б» частини першої статті 130-1 Земельного кодексу України. Продаж 08.09.2021 [PERSON] вказаної земельної ділянки [PERSON] не порушує права ФГ «Лунки» як орендаря та суб`єкта переважного права купівлі земельної ділянки другої черги (а.с. 80). Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,15 га з кадастровим номером 5322080800:00:010:0091, яка розташована на території Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, що вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянкусерія ЯА №911391, виданого Козельщинським районним управлінням (відділом) земельних ресурсів 21 липня 2006 року (а.с. 15), з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.09.2016 № 68172188 від 30.03.2023 № 327547699 (а.с. 16-17, 47). 08 вересня 2021 року [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від 07 вересня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським Анатолієм Григоровичем та зареєстрованої в реєстрі за № 2819 (а.с. 12-13), був укладений від імені [PERSON] з [PERSON] договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки у простій письмовій формі (а.с. 24-25). За умовами договору продавець [PERSON] передає у власність покупця [PERSON] земельну ділянку площею 4,1571 га, що розташована за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, Василівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: 5322080800:00:010:0091, а покупець приймає земельну ділянку та сплачує за неї грошову суму, передбачену умовами цього договору. Відповідно до п. 2 договору відчужувана земельна ділянка належить продавцю на праві приватної власності. У пункті 3 договору продавець засвідчив, що на момент укладення цього договору прихованих недоліків земельна ділянка не має, відносно неї ні з ким іншим не укладено будь-яких договорів щодо відчуження або користування (оренди, емфітевзису тощо), крім зазначених нижче, судового спору стосовно земельної ділянки немає, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб вона не внесена, під забороною, арештом, податковою заставою та іпотекою не перебуває, відсутні будь-які необумовлені цим договором обмеження щодо використання земельної ділянки, а також земельна ділянка вільна від будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб, про які в момент складення договору продавець не міг не знати (п. 3 договору). За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 11.09.2016 за номером запису 16403778 на строк дії 11 років зареєстровано право оренди земельної ділянки за Фермерським господарством «ЛУНКИ», яке відмовилося від свого переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Інформація про інших суб`єктів переважного права купівлі земельної ділянки, про державну реєстрацію обтяжень, у тому числі заборони відчуження, інших речових прав щодо відчужуваної земельної ділянки - відсутня, інформація про державну реєстрація обтяжень щодо продавця - відсутня (п. 4 договору). Оціночна вартість земельної ділянки згідно з Довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості, сформованого Єдиною базою даних звітів про оцінку 08.09.2021, становить 121615,46 грн (п. 7 договору). За домовленістю сторін ціна продажу земельної ділянки складає 122000,00 гривень, які сплачені покупцем продавцю до моменту підписання цього договору (п. 8 договору). Договір купівлі-продажу містить підписи [PERSON] як представника за довіреністю [PERSON] та [PERSON] . Доказів нотаріального посвідчення договору матеріали справи не містять. Відповідно до довіреності, посвідченої 07.09.2021 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським Анатолієм Григоровичем, номер у реєстрі нотаріальних дій 2819, [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси, у тому числі з питань підготовки документів для відчуження та відчуженням (продажом) від його імені належної позивачу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1571 га, що розташована за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, Василівська сільська рада, кадастровий номер 5322080800:00:010:0091, а також отримання належного йому за такими договорами; з питань державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на земельну ділянку (а.с. 11-14). Відповідно до заяви [PERSON] від 22 лютого 2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським Анатолієм Григоровичем та зареєстрованої в реєстрі за № 653 (а.с. 11), позивачка [PERSON] здійснила повний розрахунок з відповідачем [PERSON] та сплатила останньому грошові кошти у сумі 122 000,00 грн за умовами договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08 вересня 2021 року, предметом якого була земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,15 га з кадастровим номером 5322080800:00:010:0091, яка розташована на території Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області. Заявою від 08 вересня 2021 року Фермерське господарство «ЛУНКИ» повідомило про обізнаність щодо продажу земельної ділянки площею 4,15 га з кадастровим номером 5322080800:00:010:0091, яка розташована на території Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, відмовилося від переважного права купівлі даної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, передбаченого п. «б» ч. 1 ст. 130-1 Земельного кодексу України (а.с. 18). Згідно з витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 15.02.2023 № НВ-9911270592023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 5322080800:00:010:0091 становить 81888,13 гривень (а.с. 19). Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 16 лютого 2023 року оціночна вартість земельної ділянка площею 4,1571 га з кадастровим номером 5322080800:00:010:0091 становить 121615,46 грн (а.с. 20). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.02.2023 № НВ-0000268092023 станом на дату формування витягу у Державному земельному кадастрі містяться відомості про власника земельної ділянки з кадастровим номером 5322080800:00:010:0091, яка розташована на території Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, яким є [PERSON] (а.с. 21-23). Листом від 22 лютого 2023 року № 118/01-16 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським Анатолієм Григоровичем повідомлено про неможливість здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,15 га з кадастровим номером 5322080800:00:010:0091, яка розташована на території Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, унаслідок того, що поданий нотаріусу позивачем, для здійснення державної реєстрації права власності, договір від 08 вересня 2021 року купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки, укладений у письмовій формі, не був нотаріально посвідчений, а тому не відповідає вимогам, встановленим частиною першою статті 657 Цивільного кодексу України. Також повідомлено про неможливість нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу земельної ділянки унаслідок обмежень встановлених підпунктом 18 пункту 1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», оскільки з дня видачі довіреності [PERSON] минуло більше одного місяця. (а.с. 26). Застосовані судом норми права Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України п равочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Відповідно до ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 130-1 Земельного кодексу України переважне право купівлі земельних ділянок сільськогосподарського призначення мають такі суб`єкти: б) у другу чергу - орендар земельної ділянки. Суб`єкт переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення другої черги може реалізувати таке право у разі відсутності суб`єкта переважного права першої черги або відмови суб`єкта першої черги від реалізації такого права. Суб`єкт переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення може відмовитися від реалізації такого права шляхом подання нотаріусу відповідної заяви, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. Відмова суб`єкта переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення від реалізації такого права на земельних торгах здійснюється в порядку, визначеному статтями 135-139 цього Кодексу. Згідно з ч. 1, 5 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1-3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 374 ЦК України суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до п. 18 постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (у редакції, чинній станом на дату звернення позивачки до нотаріуса з питання здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку та чинній станом на дату звернення до суду) нотаріальне посвідчення договорів щодо відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, іпотеки, про задоволення вимог іпотекодержателя, встановлення довірчої власності на нерухоме майно (у тому числі договорів про внесення змін до таких договорів або їх розірвання (припинення), а також нотаріальне засвідчення справжності підпису на актах приймання-передачі частки (частини частки) у статутному (складеному) капіталі (статутному фонді) юридичної особи, які укладаються (підписуються) від імені фізичної особи - відчужувача (іпотекодавця, довірчого засновника) на підставі довіреності, з дня видачі якої минуло більше одного місяця (більше двох місяців, якщо її посвідчено консульською установою (дипломатичним представництвом) України або відповідно до законодавства іноземної держави), дозволяється за умови отримання нотаріусом заяви довірителя про підтвердження дії довіреності, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом, консульською установою (дипломатичним представництвом) України або відповідно до законодавства іноземної держави, а у разі, коли така довіреність посвідчена нотаріусом без використання спеціальних бланків нотаріальних документів, - також за умови її реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей з внесенням до нього відомостей про наявність повноважень, необхідних представникові для укладення (підписання) відповідного договору (акта). Справжність підпису на такій заяві повинно бути засвідчено нотаріусом не раніше ніж за сім календарних днів, а консульською установою (дипломатичним представництвом) України або відповідно до законодавства іноземної держави - не раніше ніж за один місяць до дня укладення (підписання) відповідного договору (акта). Верховний Суд у постанові від 16.02.2022 у справі № 522/6709/19 дійшов висновку, що визнання дійсним договору (конвалідація) на підставі частини другої статті 220 ЦК України допускається тільки для нікчемних правочинів (тобто для яких недотримання письмової форми пов`язується саме з відсутністю нотаріального посвідчення і це зумовлює їх нікчемність)". Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,15 га з кадастровим номером 5322080800:00:010:0091, яка розташована на території Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області. Між позивачкою та відповідачем існували домовленості про купівлю-продаж земельної ділянки, належної на праві особистої приватної власності відповідачеві. Сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору (ціни продажу, об`єкту продажу, порядку проведення розрахунку тощо), що підтверджується договором купівлі-продажу, підписаним позивачкою як покупцем та представником відповідача (продавця) за довіреністю. При цьому були дотримані права орендаря земельної ділянки ФГ «ЛУНКИ», який не скористався своїм правом на переважне право купівлі земельної ділянки, про що свідчить п. 4 договору та заява орендаря (а.с. 18, 73). Також з матеріалів справи вбачається, що відбулося часткове виконання договору як з боку позивачки, якою було проведено повний розрахунок за земельну ділянку, яку вона мала б набути у власність за договором, так і з боку відповідача, яким отримано грошові кошти у рахунок оплати вартості проданої, від його імені представником за довіреністю. Спірний договір купівлі-продажу у відповідності до вимог ст. 657 ЦК України підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Проте у подальшому договір нотаріально посвідчений не був з вини відповідача, який, як вбачається з матеріалів справи виїхав за межі України майже одразу після укладення його представником договору купівлі-продажу земельної ділянки, а також з-підстав законодавчого обмеження, встановленого (на час звернення сторін до нотаріуса у лютому 2023 року) підпунктом 18 пункту 1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», щодо нотаріального посвідчення договорів за довіреністю, з дня видачі якої минуло більше місяця, та неможливості отримання нотаріусом заяви довірителя про підтвердження дії довіреності, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом, консульською установою (дипломатичним представництвом) України або відповідно до законодавства іноземної держави, Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що право позивачки підлягає захисту, оскільки надані нею докази свідчать про те, що між нею та відповідачем було укладено договір, у якому сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося часткове виконання договору, але відповідач фактично ухилився від його нотаріального посвідчення. Отже, суд виснує, що укладений 08 вересня 2021 року [PERSON] , від імені та в інтересах [PERSON] договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки з [PERSON] у простій письмовій формі є дійсним. Відтак, суд задовольняє позов повністю. При ухваленні заочного рішення судом не було враховано аргументи відповідача, який не подав відзив на позовну заяву. Проте відповідач у разі незгоди з таким рішенням суду має право скористатися процедурою перегляду заочного рішення, встановленою ст. 284-287 ЦПК України, при дотриманні якої суд може скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Позивачка є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серія [NUMBER] (а.с. 8), й судовий збір не сплачувала. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За розгляд судом заявлених позовних вимог позивачці слід було б сплатити судовий збір, розмір якого встановлений пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» як за вимогу майнового характеру у сумі 1 220,00 гривень, що становить 1% від вартості нерухомого майна, яка згідно матеріалів позовної заяви становить 122 000,00 гривень. З урахуванням задоволення позовних вимог, враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору у цій справі на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору за розгляд позовної заяви у розмірі 1220,00 гривень. Аналогічна правова позиція в частині розподілу судових витрат висловлена Верховним Судом у постанові від 02.09.2020 (справа № 607/8203/18). Вимогу представника позивачки про незастосування до відповідача вимоги ст. 141 ЦК України щодо стягнення судових витрат суд відхиляє, оскільки позивачка не сплачувала судовий збір, а відповідно й не уповноважена просити суд не стягувати такі витрати на користь держави.

Outcome: approved