Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом, у якому просить виконавчий напис вчинений 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міськогонотаріального округу Гораєм О.С. зареєстрований в реєстрі за № 35505 про стягнення з неї на користь\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ФК Аланд» (надалі ТОВ «ФК Аланд») 10062,36 грн. заборгованості за кредитним договором № 002-22504-131212 від 13 грудня 2012 року, - визнати таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовує позов тим, що 12 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. було відкрито виконавче провадження № 63594761 на підставі виконавчого напису № 35505, вчиненого 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про яке вона дізналась із Єдиного Реєстру Боржників. За допомогою мобільного додатку «Дія» та сервісу Автоматизованої системи виконавчого провадження вона ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження. Виходячи з предмету та норм права, що стали підставою для вчинення спірного виконавчого напису, позивач вважає, що він вчинений в порушення норм права, а заборгованість не є безспірною. Вважає, що у приватного нотаріуса Горая О.С. не було підстав вчиняти виконавчий напис, оскільки згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено зміни до вказаного Переліку, зокрема щодо можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Однак, постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині пункту 2 цих змін «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Чинна редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Листом Міністерства юстиції України від 25 червня 2020 року №5235/19.5.6/32-20 «Щодо вчинення виконавчих написів» доведено до відома усіх нотаріусів, що вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вбачається за можливе, а тому у нотаріуса не було правових підстав для видачі виконавчого напису. З таких підстав позивач просить позов задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій позов підтримала, справу просили розглянути у її відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача ТОВ «ФК Аланд»в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, причини неявки суду не повідомив. Треті особи\~приватний нотаріус\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С.\~та \~приватний виконавець\~виконавчого округу\~м.\~Київ Дорошкевич\~В.Л.в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 08\~вересня 2020\~року приватним нотаріусом Житомирського міськогонотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 35505,\~у відповідності\~до якого з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Аланд» стягнуто заборгованість за\~кредитним договором\~№ 002-22504-131212\~від 13\~грудня 2012\~року в сумі 10062,36 грн., з яких 7838,00 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 1724,36 грн. прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 500 грн. за вчинення виконавчого напису. 12 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. було відкрито виконавче провадження № 63594761 на підставі виконавчого напису № 35505, вчиненого 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про яке [PERSON] дізналась із Єдиного Реєстру Боржників. За допомогою мобільного додатку «Дія» та сервісу Автоматизованої системи виконавчого провадження вона ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження. Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 4, 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частина 2 ст. 76 ЦПК України встановлює вичерпний перелік засобів доказування у цивільному процесі. До них належить: письмові докази, речові докази, електронні докази, показання свідків та висновки експертів. Доказування, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Житомирського міськогонотаріального округу Горай О.С. керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29 червня 1999 року, при цьому, приватний нотаріус зазначив, що строк платежу за кредитним договором настав, а боржником допущено прострочення платежів. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 29 червня 1999 року №1172 для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду, у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство України не передбачає можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин, а тому, станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису 08 вересня 2020 року, правові підстави для його вчинення були відсутні, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Зважаючи на вказане, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд доходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню, а оспорюваний виконавчий напис - визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову - на відповідача. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073 гривні 60 копійок та 536 грн. 80 коп. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved