Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позивач [PERSON] зазначив, що відповідач є його батьком. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області (справа № 363/2562/18) з відповідача на користь його матері стягувалися аліменти на його утримання до досягнення повноліття у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Однак, 20 грудня 2022 року позивачу виповнилося 18 років у зв`язку з чим виплата аліментів на утримання припинилася. Разом з тим, позивач повідомляє, що на даний час він навчається та є студентом IV курсу ВСП «Немішаївський фаховий коледж НУБіП України», за спеціальністю «Електрифікація і автоматизація сільського господарства», денної форми навчання, термін якого закінчується 30 червня 2024 року. У зв`язку з навчанням позивач не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги. Повідомляє, що аліменти на його утримання до досягнення 18 річного віку відповідач сплачував, але не регулярно та у значно меншому розмірі ніж було визначено судовим рішенням. В свою чергу, позивач зазначає, що у відповідача на утриманні інших дітей не має, на разі він має досить непогані доходи (отримує підвищену пенсію як учасник бойових дій та виконує будівельні роботи на замовлення), а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання позивача. В позові просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення двадцятитрирічного віку. Позивач до судового засідання не з`явився, про дату та час був належним чином повідомлений. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст поданих учасниками заяв по суті позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є сином відповідача, зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження від 09.02.2005 р. серія [NUMBER] . Позивач навчається та є студентом IV курсу ВСП «Немішаївський фаховий коледж НУБіП України», за спеціальністю «Електрифікація і автоматизація сільського господарства», денної форми навчання. Термін закінчення навчання 30 червня 2024 року, зазначена обставина підтверджується довідкою № 1824 від 07 серпня 2023 року, яка видана вказаним навчальним закладом. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, судом встановлено, що повнолітній син продовжує навчання, у трудових відносинах не перебуває, додаткових джерел для існування немає, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Згідно із ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин,зазначених у ст.182 СК України. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що у зв`язку з навчанням він не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги. Повідомляє, що аліменти на його утримання до досягнення 18 річного віку відповідач сплачував, але не регулярно та у значно меншому розмірі ніж було визначено судовим рішенням. В свою чергу, позивач зазначає, що у відповідача на утриманні інших дітей не має, на разі він має досить непогані доходи (отримує підвищену пенсію як учасник бойових дій та виконує будівельні роботи на замовлення), а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання позивача. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. За приписами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання є обґрунтованим. Вирішуючи питання про їх вид та розмір, суд, оцінивши встановлені судом обставини, надані сторонами пояснення та докази, вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатися, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення [PERSON] 23 років. На думку суду, присуджений розмір аліментів є достатнім та обґрунтованим для утримання відповідачем свого сина та помірним для сплати. Таким чином, суд вважає обґрунтованою до стягнення суму аліментів з урахуванням забезпечення гармонійного розвитку дитини, яка забезпечить нормальне функціонування організму дитини із урахуванням потреб пов`язаних із навчанням у вищому навчальному закладі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 08 серпня 2023 року. Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України). За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України), а тому сума судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, та ст. ст. 184, 185, 199, 200 СК України,

Outcome: approved