Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

21 серпня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 20 липня 2002 року між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб.\~ Сторони мають одну спільну неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , який проживає із відповідачем і спір про його місце проживання відсутній. На цей час через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, втрати поваги один до одного, шлюбні відносини між сторонами фактично припинились. Відновлювати шлюбні стосунки позивач не бажає, в зв`язку із чим прохає суд розірвати шлюб. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 вересня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, [PERSON] та його представник [PERSON] будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак остання подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. Відповідач, [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явилась, заяв про відкладення розгляду справи не подала. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом установлено, що 20 липня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва Миколаївського обласного управління юстиції між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 480. [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). На цей час дитина проживає разом із батьком і перебуває на його утриманні (а.с. 16, 18). Спір про місце проживання дитини відсутній. Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх позивач не має наміру. В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, в зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом установлено, що в зв`язку з реєстрацією шлюбу подружжя прізвище не змінювало, тому суд не вирішує питання, визначене ст. 113 СК України. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Судом установлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі\~ 1073,60 грн. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір.

Outcome: approved