Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

[PERSON] 11 вересня 2023 року звернулась до суду із заявою, де заінтересованою особою є Міністерство освіти і науки України, про встановлення факту, у якій просить встановити факт, що [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в період з 01 вересня 1994 року по 03 липня 1997 року виконала навчальний план денної форми навчання за спеціальністю «Організація діловодства та архівознавство» Донецького гірничого технікуму і.м. Абакумова та здобула кваліфікацію "Організатор діловодства, архівіст" та Донецьким гірничим технікумом і.м. Абакумова [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , видано диплом серії [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] . В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), у період з 01 вересня 1994 року по [INFO] навчалася у Донецькому гірничому технікум імені Е.Т. Абакумова де здобула середню спеціальну освіту за спеціальністю «Організація діловодства та архівознавство» та отримала кваліфікацію "Організатор діловодства, архівіст", запис про що в трудову книжку внесено не було. У зв`язку з військовими діями та окупацією м. Донецьк, в якому вона проживала, оригінал вказаного диплому було втрачено. [PERSON] з метою розрахунку правильного трудового стажу для подальшого оформлення пенсійного забезпечення звернулась з заявою до Міністерства освіти і науки України щодо надання довідки про навчання протягом 1994-1997 років у Донецькому гірничому технікумі імені Е.Т. Абакумова та здобуття середньої спеціальної освіти. Згідно відповіді Директората фахової передвищої, вищої освіти МОН України від 30 грудня 2022 року МОН № 3/5802-22 для підтвердження факту навчання та здобуття вищої освіти особа має звернутися безпосередньо до закладу вищої освіти або його правонаступника. Було зазначено, що Донецький гірничий технікум імені Е.Т. Абакумова після окупації у 2014 році частини Донецької області на підконтрольну Україні територію не переміщувався. Архів закладу освіти залишився на окупованій території і наразі недоступний. У разі, якщо правонаступник освітнього закладу відсутній, а архіви закладу фахової передвищої, вищої освіти недоступні, втрачені, знищені (частково знищені), юридичний факт здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікованого рівня) вищої освіти, в тому числі, підтвердження строків і форм навчання, встановлюється рішенням суду (копія відповіді додається). Заявниця після втрати диплому звернулась до державного бюджетного професійно освітнього закладу "Донецький технікум галузевих технологій ім. E.T. Абакумова" в м. Донецьк. У відповідь отримала архівну довідку від 06 червня 2023 року №09-21/26 надану адміністрацією зазначеного навчального закладу, який залишився на непідконтрольній Українській владі території, так званої днр, в якій зазначено, що згідно архівного фонду "Донецький технікум галузевих технологій ім. Е.Т. Абакумова" значиться [PERSON] , яка з 01 вересня 1994 року була зарахована до Донецького гірничого технікума ім. Е.Т. Абакумова на денне відділення за спеціальністю "Організація діловодства та архівоведення". 03 липня 1997 року була відрахована з 3го курсу у зв`язку із закінченням технікуму. Рішенням Державної кваліфікаційної комісії присвоєно кваліфікацію "Організатор діловодства архівіст" та виданий диплом серії [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . На підтвердження своїх вимог не може надати копію диплому ІК [NUMBER] про навчання у період з 01 вересня 1994 року по 03 липня 1997 року у Донецькому гірничому технікумі імені Е.Т. Абакумова та здобуття середньої спеціальної освіти, оскільки документи втрачені. На підтвердження своїх вимог надає копію архівної довідки від 06 червня 2023 року №09-21/26 надану адміністрацією державного бюджетного професійно освітнього закладу "Донецький технікум галузевих технологій ім. Е.Т. Абакумова" (перейменований владою такзваної днр "Донецький гірничій технікум імені Е.Т. Абакумова") в м. Донецьк, відповідно до записів в якій [PERSON] навчалася в Донецькому гірничому технікумі імені Е.Т. Абакумова з 1994 по 1997 р.р. Зміна прізвища з [PERSON] на [PERSON] підтверджує свідоцтво про шлюб [NUMBER] видане 07 лютого 1990 року, Покровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецьк. Встановлення факту навчання у навчальному закладі та здобуття зазначеного рівня освіти необхідне заявниці для реалізації свого права в майбутньому одержання пенсії, гарантованого Конституцією України. (а.с.2-8). 03 жовтня 2023 року від зацікавленої особи Міністерства освіти і науки України, до суду надійшли письмові пояснення по справі, в яких вказано, що Міністерство здійснює організаційні та наглядові функції у сфері освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності та не має повноважень щодо надання довідки про навчання у період 1994-1997 р. Відповідно до Закону України «Про фахову передвищу освіту» інформація про видані документи про освіту вноситься закладами фахової передвищої освіти (крім закладів фахової передвищої військової освіти, закладів фахової передвищої спеціалізованої військової освіти) до Єдиної державної електронної бази з питань освіти. У разі, якщо правонаступник освітнього закладу відсутній, а архіви закладу фахової передвищої, вищої освіти недоступні, втрачені, знищені (частково знищені), юридичний факт здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти, в тому числі підтвердження строків і форми навчання, встановлюються рішенням суду. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 вересня 2023 року справа за указаної заявою передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.25-26). Ухвалою судді\~Жовтневого районного\~суду м.\~Дніпропетровська від\~13\~вересня 2023\~року було\~відкрито провадження\~у цивільній\~справі за\~заявою [PERSON] ,\~заінтересовані особи:\~Міністерство освіти\~і науки\~України,\~про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення. (а.с.27). Представник заявника надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та участі заявника. Від заінтересованої особи Міністерства освіти і науки України до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. [PERSON] (дошлюбне\~прізвище [PERSON] \~), зазначає, що у період з 01 вересня 1994 року по 03 липня 1997 року навчалася у Донецькому гірничому технікум імені Е.Т. Абакумова де здобула середню спеціальну освіту за спеціальністю «Організація діловодства та архівознавство» та отримала кваліфікацію "Організатор діловодства, архівіст", запис про що в трудову книжку внесено не було. (а.с.14-18). У зв`язку з військовими діями та окупацією м. Донецьк, в якому вона проживала, оригінал вказаного диплому було втрачено. [PERSON] . Згідно відповіді Директората фахової передвищої, вищої освіти МОН України від 30 грудня 2022 року МОН № 3/5802-22 для підтвердження факту навчання та здобуття вищої освіти особа має звернутися безпосередньо до закладу вищої освіти або його правонаступника. Було зазначено, що Донецький гірничий технікум імені [PERSON] після окупації у 2014 році частини Донецької області на підконтрольну України територію не переміщувався. Архів закладу освіти залишився на окупованій території і наразі недоступний. (а.с.19). Заявниця після втрати диплому звернулась до державного бюджетного професійно освітнього закладу "Донецький технікум галузевих технологій ім. E.T. Абакумова" в м. Донецьк. У відповідь отримала архівну довідку від 06 червня 2023 року №09-21/26 надану адміністрацією зазначеного навчального закладу, який залишився на непідконтрольній Українській владі території, так званої днр, в якій зазначено, що згідно архівного фонду року "Донецький технікум галузевих технологій ім. Е.Т. Абакумова" значиться [PERSON] , яка з 01 вересня 1994 року була зарахована до Донецького гірничого технікума ім. Е.Т. Абакумова на денне відділення за спеціальністю "Організація діловодства та архівоведення". 03 липня 1997 року була відрахована з 3го курсу у зв`язку із закінченням технікуму. Рішенням Державної кваліфікаційної комісії присвоєно кваліфікацію "Організатор діловодства архівіст" та виданий диплом серії [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . (а.с.20) Зміна прізвища з [PERSON] на [PERSON] підтверджує свідоцтво про шлюб [NUMBER] видане 07 лютого 1990 року, Покровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецьк. (а.с.13) Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до Закону України «Про фахову передвищу освіту» інформація про видані документи про освіту вноситься закладами фахової передвищої освіти (крім закладів фахової передвищої військової освіти, закладів фахової передвищої спеціалізованої військової освіти) до Єдиної державної електронної бази з питань освіти. У разі, якщо правонаступник освітнього закладу відсутній, а архіви закладу фахової передвищої, вищої освіти недоступні, втрачені, знищені (частково знищені), юридичний факт здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти, в тому числі підтвердження строків і форми навчання, встановлюються рішенням суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі. Згідно до вимог ч. 1 ст. 76\~ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Як передбачено\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими. Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У 1971 році Міжнародним судом ООН були сформульовані так звані «намібійські винятки», з яких випливає, що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» (пункт 125) зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) своєю практикою, що склалась, також підтримав цей стандарт. Зокрема, у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) ЄСПЛ приділив увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. Судом було констатовано, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Сургus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Іншого шляху встановлення цього факту в теперішній час немає у зв`язку з тим, що Указом Президента України від 07.02.2019 року №32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій і Луганській областях»\~визначено, що м. Донецьк, Донецької області, де знаходиться архів Донецького технікуму галузевих технологій ім. Е.Т. Абакумова, є тимчасово окупованою територією, а його встановлення необхідно заявниці для реалізації заявником своїх прав гарантованихї\~Конституцією України. Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у холі судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити її у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved