Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги наступним. 02.07.2022 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя між подружжями не склалось, сімейні стосунки як подружжя погіршились, шлюбні відносини припинені з січня 2023 р., спільне господарство не ведеться та сторони проживають окремо один від одного. Збереження шлюбу є недоцільним не відповідає інтересам позивача. За таких обставин [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Провадження у справі відкрито 19.07.2023, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач також просив розглянути позов за його відсутності, позов визнає та просить задовольнити вимоги [PERSON] . Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 02 липня 2022 року Подільским відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегеонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб, укладений між гр. Туркменістану [PERSON] , [INFO] та гр. України [PERSON] , [INFO] , актовий запис №644, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, оригінал якого долучено до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу позивач [PERSON] прізвище не змінювала. Як свідчать матеріали справи, від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Позивач вказує, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились з січня 2023 р., спільне господарство не ведеться. Сторони проживають окремо один від одного та подальше збереження шлюбу є недоцільним. Викладені позивачем [PERSON] обставини не не спростовуються і визнаються [PERSON] . Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 142 ЦПК України відповідно до яких у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved