Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 715745, 12 грн. заборованості за розпискою. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.03.2023 [PERSON] отримав в борг від нього 250000 грн. та зобов`язалась повернути їх до 08.05.2023, що підтверджується борговою розпискою. Крім цього, 29.03.2023 [PERSON] отримав в борг від нього 495000 грн. та зобов`язалась повернути їх до 25.05.2023, що підтверджується борговою розпискою. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, повернув кошти лише у розмірі 29254, 88 грн., решту коштів не повернув. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 715745, 12грн., яку просить стягнути в примусовому порядку. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 20.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 04.09.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, щодо винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 05.05.2023 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 250000 грн., які зобов`язався повернути до 08.05.2023. Факт передачі позикодавцем [PERSON] відповідачу [PERSON] коштів підтверджується його особистим підписом у розписці від 05.05.2023. Крім цього, 08.05.2023 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 495000 грн., які зобов`язався повернути до 25.05.2023. Факт передачі позикодавцем [PERSON] відповідачу [PERSON] коштів підтверджується його особистим підписом у розписці від 08.05.2023. Згідно зіст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно дост. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи те, що доказів повернення суми позики відповідачем не надано, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми позики в розмірі 715745, 12 грн. Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 7157, 45 грн.

Outcome: approved