Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 12.09.2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14.02.2023 року виконавчим комітетом Чопської міської ради, про що складено відповідний актовий запис №5; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки його заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до моменту досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки його заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до моменту досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років.\~ Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Разом з нею проживає їх спільна дитина [PERSON] , [INFO] ,\~і знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивачка [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не надав. Пояснення сторін в судовому засіданні. У судове засідання сторони, їх представники не з`явилися. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач через канцелярію суду подав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК\~України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2023 справу передано на розгляд судді Голяни О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Фактичні обставини, встановлені судом. 14.02.2023 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Чопської міської ради Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №05, що стверджується долученим до справи оригіналом повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.08.2023 року. У сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Оцінка Суду. Щодо розірвання шлюбу. Згідно із частиною першою\~статті 110 [PERSON] \~(далі\~СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою\~статті 112 СК\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до\~статті 51 Конституції України, частини першої\~статті 24 СК\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із\~статтею 180 Сімейного кодексу України\~(далі СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до\~статті 182 СК, враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; - відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ч. 1ст.191\~СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд знаходить підстави для стягнення з\~ [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви /12.09.2023 року/ і до досягнення ним повноліття. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Згідно з частиною другою та четвертою\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, виходячи з даної норми Закону, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на утримання дружини у разі проживання з нею дитини є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу. \~В свою чергу відповідач не заперечував підстав для стягнення аліментів взагалі. В спірних правовідносинах відповідач є особою працездатного віку і має можливість надавати матеріальну допомогу, позовні вимоги в цій частині визнав, що є підставою для стягнення з нього аліментів. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно з платіжної інструкції №0.0.32036181173.1 від 17.09.2023 року позивачкою було сплачено за позовну вимогу про розірвання шлюбу 1073,60 грн. судового збору. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачкою судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків стягнути з відповідача на користь позивача за вимогу про розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до положень п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, а тому судовий збір за зазначену позовну вимогу слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved