Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомунерерго» (далі за текстом ОКП «ДТКЕ») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, в обґрунтування якого вказав, що відокремлений підрозділ позивача «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомунерерго» «Мирноградтепломережа» (далі за текстом «ВО ОКП «ДТКЕ» «Мирноградтепломережа»), здійснюючи свою діяльність з виробництва теплової енергії відповідно до стандартів, норм і правил для потреб опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, надав в опалювальні періоди теплову енергію до багатоквартирного будинку [ADDRESS] , у якому розташована квартира [ADDRESS] , яка належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.2008, та який обладнаний приладом обліку теплової енергії. На ім`я відповідального власника відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. У квартирі відповідача встановлено індивідуальне опалення, у зв`язку з чим квартира відключена від централізованого теплопостачання. Вказуючи на те, що співвласники квартир незалежно від їх відключення від мереж централізованого опалення повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаної площі житла, у випадку відповідача застосована площа квартири 42,4 кв.м, позивач просить суд стягнути з відповідача виниклу заборгованість за надану теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби на опалення будинку, за період з 01.10.2020 до 01.07.2023 в сумі 5015 грн 80 коп., 3% річних в сумі 39 грн 79 коп. та інфляційні збитки в сумі 121 грн 88 коп. за період з 01.12.2020 до 01.02.2022, плату за абонентське обслуговування в сумі 797 грн 70 коп. за період з 01.10.2020 до 01.07.2023, а також понесені ним судові витрати в сумі 2719 грн 00 коп. Представник позивача ОКП «ДТКЕ» Базелюк Т.В. до суду не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, наполягаючи на позовних вимогах, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] до суду також не з`явилася, будучи двічі\~сповіщеною про\~час і\~місце слухання\~справи,\~у тому\~числі через\~розміщення судового\~виклику на\~офіційному вебсайті\~судової влади\~України,\~у судове\~засідання не\~з`явилася без\~повідомлення причин,\~ клопотання про відкладення розгляду справи та заяв по суті справи на час ухвалення цього рішення не подала. Згідно із ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити в цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ухвалою суду від 21.08.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.2008 є власником двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,2 кв.м, у тому числі житловою 27,0 кв.м, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 09.05.2023. За вказаною адресою на ім`я відповідального власника [PERSON] позивачем відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Квартира відповідача, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , відключена від централізованого теплопостачання, що підтверджується актом від 20.09.2009 про відключення цієї квартири від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення. Згідно із відомостями відділу ведення Реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 29.03.2023 за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованих осіб немає. Відповідно до довідки ОКП «ДТКЕ» від 08.06.2023 жодних звернень споживачів за особовим рахунком № [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] , щодо не проведення стягнення за теплову енергію з наданням документів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206 до позивача не надходило. Згідно із розрахунком заборгованості відповідача перед ОКП «ДТКЕ» квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , обладнана індивідуальним опаленням, площа квартири для розрахунку 42,4 кв.м, у будинку встановлено вузол комерційного обліку теплової енергії, загальна площа будинку складає 3884,2 кв.м. Розподіл обсягу спожитих у будинку комунальних послуг здійснено на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будинку комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (І, П, Ш) зі змінами відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 № 358 (п.2 розділа Ш, ф-ла 12; п.8 та п.9 розділа ІУ, ф-ла 25 та 26). Згідно із розрахунками позивача загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед ОКП «ДТКЕ» за постачання теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення (із зазначенням вихідних даних для розрахунку теплової енергії, витрачені на загальнобудинкові потреби опалення) за вищевказаною адресою за період з 01.10.2020 до 01.07.2023 склала 5015 грн 80 коп., 3% річних 39 грн 79 коп. та інфляційні збитки 121 грн 88 коп. за період з 01.12.2020 до 01.02.2022, плату за абонентське обслуговування в сумі 797 грн 70 коп. за період з 01.10.2020 до 01.07.2023. Нарахування вартості послуг проводилося за затвердженим в установленому порядку тарифами, на підставі актів підключення (відключення) жилого будинку [ADDRESS] до системи центрального теплопостачання від 02.11.2020, 10.04.2021, 25.10.2021, 01.11.2022, 01.04.2023, актів зняття показань вузла обліку теплової енергії за період з листопада 2020 року по березень 2023 року від 30.11.2020, 31.12.2020, 28.02.2021, 31.01.2021, 31.03.2021, 12.04.2021, 31.10.2021, 30.11.2021, 31.12.2021, 31.01.2022, 28.02.2022, 01.04.2022, 30.11.2022, 31.12.2022, 31.01.2023, 28.02.2023, 01.04.2023, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. До комунальних послуг згідно із ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 відносяться в тому числі послуги з центрального опалення, постачання гарячої води. За приписами ст.162 ЖК України, п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.07.2017, Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, в редакції, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006, власник зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, згідно із якою цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, і із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Суд вважає, що відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я власника вищевказаної квартири, відповідно до якого нараховується плата за послуги з теплопостачання, що надавалися позивачем будинку [ADDRESS] до точки розподілу в межах балансової належності, свідчать про фактичне укладення договору. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від сплати за фактично надані послуги. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2018 у справі № 638/11034/15-ц, від 19.08.2019 у справі № 226/1437/16-ц, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17. Крім того згідно із ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. На виконання\~вимог вказаного\~закону позивачем\~розміщено типовий\~договір про\~надання послуг\~з постачання\~теплової енергії\~та постачання\~гарячої води\~на офіційному\~сайті ОКП\~«ДТКЕ»сайтіwww.kpdtke.com.ua (в розділі «Публічний договір»), що є публічним договором приєднання. В цьому ж розділі підприємством розміщено інформацію про вимоги до якості відповідних послуг, наведено тарифи, розмір плати за абонентське обслуговування, зразок заяви на приєднання до договору тощо. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки від відповідача не надходило заяви про укладання з нею індивідуального договору, договір про надання послуг з постачання теплової енергії вважається укладеним на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно із ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, які втратили чинність з 01.05.2022 та діяли на час виникнення спірних правовідносин, (далі за текстом Правила № 630), плата за надання цих послуг повинна здійснюватися не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п.35 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, (далі за текстом Правила № 830), розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Згідно із п.37 Правил № 830 споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Згідно із п.24 Правил № 830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії, а в разі їх відсутності\~пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (зі змінами відповідно до наказів Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 № 358 та від 26.03.2022 № 61)\~(далі\~Методика № 315). Встановлено, що нарахування відповідачу здійснюється з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії, який наявний у будинку. Відповідно до абз.6 п.14 Правил № 830 відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Згідно із п.12 розд.ІУ Методики № 315 обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Отже всі співвласники будинку сплачують обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та функціонування внутрішньобудинкової системи опалення будинку, а залишок теплової енергії, спожитої будинком (загальний обсяг якого фіксується вузлом комерційного обліку теплової енергії), розподіляється між житловими/нежитловими приміщеннями, до яких безпосередньо постачається теплова енергія. Крім того відповідно до ч.2\~ст.382 ЦК України\~та норм Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання, зобов`язані брати участь в утриманні будинку відповідно до своєї частки у майні будинку. Відключення мешканців багатоквартирних будинків від мереж централізованого теплопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такого обов`язку, оскільки внутрішньобудинкові системи теплопостачання належать до інженерного обладнання та є його невід`ємною частиною. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Отже співвласники усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов згідно зі ст.525 ЦК України не допускається, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Виходячи з наведених вимог діючого законодавства та встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач має перед позивачем зобов`язання вносити плату за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби опалення будинку, оскільки нею отримувалися надані позивачем послуги на підставі договору, який фактично був укладений згідно відкритого особового рахунку. Оскільки відповідач в односторонньому порядку порушила умови договору, із [PERSON] підлягає стягненню виникла заборгованість за теплову енергію за період з 01.10.2020 до 01.07.2023 в сумі 5015 грн 80 коп. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи цю норму закону, вимоги позивача та наявну заборгованість, з відповідача також підлягають стягненню 3% річних в сумі 39 грн 79 коп. та інфляційні збитки в сумі 121 грн 88 коп. за період з 01.12.2020 до 01.02.2022. Статтею першою Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів-розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхні приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги, оскільки відповідно до ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» співвласникам, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення, здійснюються нарахування за теплову енергію, витрачену на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, а також функціонування внутрішньобудинкової системи опалення. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Нарахування за абонентське обслуговування здійснюється щомісяця протягом року в фіксованому розмірі, виходячи із розрахунку по 26 грн 42 коп. за місяць, а з жовтня 2021 року по 33 грн 74 коп. за місяць для споживачів, які мешкають у будинках, що обладнані приладами обліку теплової енергії, та по 23 грн 04 коп. за місяць для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії; та з жовтня 2022 року по 29 грн 15 коп. за місяць. В порушення вищенаведених норм законодавства відповідач за період з 01.10.2020 до 01.07.2023 не здійснював плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилася заборгованість з відповідних платежів сумі 797 грн 70 коп., яка також підлягає стягненню. Позивач просить стягнути з відповідачеча понесені ним судові витрати в сумі 2719 грн 00 коп, які складаються із сплаченого ним при пред`явленні позову судового збору в сумі 2684 грн 00 коп. та із витрат, понесених на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав, в сумі 35 грн 00 коп. Згідно із ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом вимоги позивача задовольняються в повному обсязі, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір в сумі 2684 грн 00 коп. Що стосується стягнення витрат, пов`язаних з отриманням відомостей з Державного реєстру речових прав, суд виходить з такого. Згідно із ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків,спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ч.1 ст.140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Беручи до уваги вказані норми закону, суд не вбачає правових підстав для стягнення заявлених позивачем витрат за отримання інформації з Державного реєстру речових прав в сумі 35 грн 00 коп., оскільки ці відомості отримані і надані позивачем самостійно, не на вимогу суду, а тому в їх стягненні слід відмовити. На підставі\~ст.ст.64,\~67,\~68,\~162\~ЖК України,\~ст.ст.525,\~526,\~625\~ЦК України,\~законів України\~«Про теплопостачання»,\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~«Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», \~Правил надання\~послуг з\~централізованого опалення,\~постачання холодної\~та гарячої\~води і\~водовідведення,\~затверджених постановою\~Кабінету Міністрів\~України 21.07.2005\~року №\~630, Правил\~надання послуг\~з постачання\~теплової енергії\~і типових\~договорів про\~надання послуги\~з постачання\~теплової енергії,\~затверджених постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~21.08.2019\~року №\~830,

Outcome: approved