Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] , який зареєстровано 06.08.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрійського міського управління юстиції, актовий запис №220. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 06.08.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрійського міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №220. Позивач зазначив, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, спільне господарство ними не ведеться, подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27.09.2023 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі, просить позов задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подала заяву про розгляд справи без її участі, щодо розірвання шлюбу не заперечує. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 06.08.2004 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрійського міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №220 /а.с.7/. У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось, внаслідок чого шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне життя, збереження сім`ї та шлюбу між ними неможливе. Як роз`яснено уп. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, а також те, що відповідач визнала позов, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задоволити. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України, в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 1073,60 грн. /а.с.3/, таким чином, враховуючи те, що відповідач визнала позов, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі 536,80 грн. та повертаються з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved