Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Представник позивача 21.07.2023 року звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь Комунального підприємства Звягельської міської ради «Звягельтепло» 18148,96 грн заборгованості, з якої : 17643,34 грн - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в період з грудня 2021 року по квітень 2023 року включно; 505,62 грн - плата за абонентське обслуговування за період з грудня 2021 року по червень 2023 року включно та судовий збір в сумі 2684 грн 00 коп. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між відповідачем та позивачем 23.09.2020 року було укладено договір за № 012217 з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії. На ім`я відповідача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . У порушення вимог нормативно-правових актів відповідач своєчасно не сплачує надані послуги, у результаті чого утворилась відповідна заборгованість. Відповідач на усні та письмові повідомлення не реагує, борг не сплачує. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. 28.07.2023 року, після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача заявила письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила задовольнити . Відповідач до\~суду \~повторно не\~з`явився,\~про час\~та місце\~судового розгляду\~повідомлений \~належним чином,\~ причини неявки\~суду невідомі,\~відзиву на\~позов від\~якого не\~надходило.\~ 18.10.2023 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати комунальної послуги регулюються ЦК України, ЖК України, Законами України Про житлово-комунальні послуги, Правилами надання населенню послуг з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.07.2019 року. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Крім того, згідно ст. 162 Житлового кодексу України, наймач (власник) квартири зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 5) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; 6) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно до п.1,5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Ч.1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання боржником. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 23.09.2020 року відповідач [PERSON] уклав з позивачем КП НВМР «Новоград-Волинськтеплокомуненерго», яке від 22.12.2022 року перейменовано на КП Звягельської міської ради "Звягельтепло"/а.с.25,26/, Договір № 012217 з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою : [ADDRESS] /а.с.13-14/. Споживачу [PERSON] за даною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] Згідно\~до довідки\~про заборгованість\~та виписок\~по особовому\~рахунку №\~ [NUMBER] \~ за\~ адресою:\~ [ADDRESS] рахується\~заборгованість \~відповідача \~перед позивачем\~ станом\~на 18.07.2023\~року \~в загальному\~розмірі 18148,96\~грн, з яких: 17643,34 грн - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії з період з грудня 2021 року по квітень 2023 року включно; 505.62 грн - плата за абонентське обслуговування за період з грудня 2021 року по червень 2023 року включно /а.с.7,8-9/. Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-УІІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон №2189), який введено в дію 01.05.2019 року, було запроваджено новий перелік житлово-комунальних послуг, зокрема до комунальних послуг віднесено послугу з постачання теплової енергії замість послуги з централізованого опалення. Статтею 12 Закону №2189 передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах; договори укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України. Частиною 2 статті 14 Закону №2189 встановлено, що співвласники багатоквартирного будинку (ОСББ) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги. Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (далі - Правила №830). У відповідності до вимог Закону №2189 ОСББ "Вікторія листом від 25.06.2020 №436 повідомило КП НВМР "Новоград-Волинськтеплокомуненерго" про те, що співвласниками зокрема багатоквартирного житлового будинку за адресою [ADDRESS] прийнято рішення про укладення типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії ( без обслуговування внутрішньо будинкових систем опалення)/а.с.12/. П.39 Правил №830 встановлено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору, споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб. Із врахуванням того, що ОСББ "Вікторія" обрало договір з індивідуальним споживачем без обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення, плата за послугу з постачання теплової енергії складалася з : 1)плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2)плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України; 3)внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, які відповідно до частини 1 статті 17 Закону №2189 включалися до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображалися окремо. Постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830" було затверджено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання. Відповідно до пункту 4. Публічного договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Хоча відповідач заяву-приєднання до Публічного договору не підписав, проте продовжує споживати послуги з постачання теплової енергії, які надає позивач, частково їх оплачує, а тому вважається таким, що приєдналася до умов Публічного договору. Таким чином встановлено, що відповідач не в повному обсязі оплачував спожиті послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем. Відповідач неодноразово попереджався про наявність та необхідність погашення заборгованості проте на письмові повідомлення не реагує, боргу добровільно не сплачує/а.с.10,11/. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості, або ж спростовували б доводи представника позивача в обґрунтування позовних вимог, відповідачем суду не подано. Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved