Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою та просить визнати недієздатним її сина [PERSON] , [INFO] , встановити відносно нього опіку та призначити її його опікуном. Заяву мотивує тим, що [PERSON] є її рідним сином, якому встановлено першу групу інвалідності з дитинства (вроджена хвороба) та встановлено діагноз - помірна розумова відсталість, дезінтегративний розлад особистості (аутизм) з психічними розладами, що підтверджується, зокрема, довідкою до акту огляду МСЕК від 18.01.2023 року. Вказує, що її син [PERSON] потребує постійної сторонньої допомоги та догляду, оскільки страждає на хронічний, стійкий психічний розлад та внаслідок встановленого діагнозу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та опіки. Зазначає, що внаслідок психічного захворювання син не може самостійно приймати рішення, не може самостійно одягнутися, не розмовляє та не може пояснити свої потреби. З приводу вказаного психічного розладу для [PERSON] безтерміново встановлено першу групу інвалідності. Заявниця вказує, що бажає бути опікуном над своїм сином та має для цього всі необхідні умови та можливості. Зазначає, що орган опіки та піклування не заперечує проти встановлення опіки відносно сина та призначення її його опікуном. Враховуючи наведені обставини просить визнати свого сина [PERSON] недієздатним, встановити щодо нього опіку та призначити її його опікуном. Згідно розпорядження голови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13.02.2023 року справу №562/416/23 передано до Острозького районного суду Рівненської області як найбільш територіально наближеного у зв`язку з неможливістю призначення присяжних для їх участі у розгляді справи по суті, оскільки строк їх повноважень закінчився. Ухвалою суду від 24.02.2023р. заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 14.03.2023р. з метою встановлення психічного стану [PERSON] було призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 18.08.2023р. відновлено провадження у справі, у зв`язку з проведенням експертизи. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву про визнання недієздатним сина [PERSON] та встановлення над ним опіки та призначення її його опікуном просила задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що [PERSON] є її сином та внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки для нього встановлено діагноз атиповий аутизм зі значними когнітивними порушеннями та вираженими розладами поведінки, які вимагають догляду, нагляду та лікувальних заходів. Вказала, що для сина безтерміново встановлено першу групу інвалідності. Вказує, що через стійкий психічний розлад її син [PERSON] не здатен самостійно забезпечити свої потреби, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Вказує, що вона дбає про свого сина та створює необхідні побутові умови, здійснює за ним догляд та забезпечує належне лікування. Враховуючи наведені обставини просила визнати сина [PERSON] недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши її його опікуном. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Здолбунівської міської ради Рівненської області в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи здійснювати без участі представника органу опіки та піклування, не заперечили проти задоволення заяви. Підтримала подання органу опіки та піклування про встановлення над [PERSON] опіки, у разі визнання його недієздатним, та призначення його опікуном його матір [PERSON] . Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши подані письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви виходячи з наступного. З досліджених письмових доказів судом встановлено наступне. З пояснень заявниці та матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який на даний час досягнув повноліття. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 491231 від 18.01.2023 року, та індивідуальної програми реабілітації інваліда № 196, [PERSON] встановлено першу групу інвалідності з дитинства (вроджена хвороба) та встановлено діагноз - помірна розумова відсталість, дезінтегративний розлад особистості (аутизм) з психічними розладами (а.с.11-13). Згідно рішення Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області № 138 від 26.05.2023 року, міська рада вирішила направити до Острозького районного суду Рівненської області подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над хворим сином [PERSON] (а.с.32). Згідно подання виконавчого комітету Здолбунівської міської ради Рівненської області від 26.05.2023 року, за результатами розгляду заяви [PERSON] , опікунська рада при виконавчому комітеті Здолбунівської міської ради вважає доцільним призначення [PERSON] опікуном над хворим сином [PERSON] (а.с.33). Судом встановлено, що [PERSON] встановлено першу групу інвалідності з дитинства (вроджена хвороба) та встановлено діагноз - помірна розумова відсталість, дезінтегративний розлад особистості (аутизм) з психічними розладами. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи із змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обов`язкового проведення судово-психіатричної експертизи. Таким чином, для визнання особи недієздатною у передбаченому законом порядку, лише наявності психічного захворювання недостатньо. Суттєве значення має встановлення наслідків, які настали в результаті захворювання та здатності особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, визначення якого віднесено до компетенції судово-психіатричних експертів. На відміну від психічного розладу, наявність якого в особи може стати підставою для обмеження її цивільної дієздатності, для визнання фізичної особи недієздатною психічний розлад має бути одночасно хронічним та стійким. Крім того, внаслідок такого розладу особа повинна бути не здатною усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Ухвалою суду від 14.03.2023р. з метою визначення психічного стану [PERSON] , а також здатності усвідомлювати ним значення своїх дій та керувати ними, у даній справі була призначена судово-психіатрична експертиза. З висновку судово-психіатричного експерта № 127/23 від 15.05.2023 року [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді атипового аутизму зі значними когнітивними порушеннями та вираженими розладами поведінки, які вимагають догляду, нагляду та лікувальних заходів (F 84.1- за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), через наявний хронічний стійкий психічний розлад [PERSON] не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, в судовому засіданні встановлено наявність належних та допустимих доказів, які підтверджують, що [PERSON] внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність правових підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Згідно ч.1 ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст.63 ЦК України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою згодою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. З подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Здолбунівської міської ради Рівненської області вбачається, що орган опіки та піклування просить встановити відносно [PERSON] опіку, у разі визнання його недієздатним, призначивши його опікуном матір [PERSON] . Родинні стосунки заявниці та [PERSON] , як сина та матері, підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.02.2005р., відповідно до якого [PERSON] вказана його матір`ю. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.05.2013 року, 31.05.2013 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , якій після одруження змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). З матеріалів справи та доводів заявниці судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою : [ADDRESS] . Враховуючи наведене, суд вважає, що з метою повного забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів недієздатного, щодо нього слід встановити опіку та враховуючи подання органу опіки та піклування призначити його опікуном [PERSON] . Згідно ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не може перевищувати двох років з дня набрання рішення законної сили. У відповідності до вимог ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання особи недієздатною відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved