Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Союз-Дніпро» звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23 вересня 2022 року між позивачем КС «Союз-Дніпро», як кредитором, та [PERSON] , як позичальником, був укладений договір споживчого кредиту № 538/22. Згідно умов договору споживчого кредиту позивач надав [PERSON] кредитні кошти у сумі 5 000 грн. 00 коп., строком на 12 місяців, починаючи з 23 вересня 2022 року по 22 вересня 2023 року. Кредит був отриманий [PERSON] 26 вересня 2022 року. Відповідно до умов договору споживчого кредиту № 538/22 від 23 вересня 2022 року [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість по договору споживчого кредиту щомісячно, згідно з графіком платежів повернення кредиту та сплати процентів (відсотків) по договору споживчого кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий у строк до 22 вересня 2023 року. Відповідач повинен був повернути 5 000,00 грн. - суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесені платежів відповідно п. 6.2. договору споживчого кредиту. Проте, [PERSON] належним чином не виконував свої зобов`язання по договору споживчого кредиту. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що відповідач жодного разу не сплатив заборгованість по кредиту, тим самим порушив запланований графік платежів повернення кредиту та сплати процентів (відсотків). Залишок кредиту за договором споживчого кредиту №538/22 від 23 вересня 2022 року з врахуванням планових платежів складає 5\~000,00 грн. (5 000,00 (сума кредиту) 0,00 (фактично сплачено кредиту) = 5 000,00 грн.). Згідно до договору споживчого кредиту та розрахунку заборгованості [PERSON] повинен повернути: залишок по кредиту 5 000,00 грн.; проценти, нараховані за користування кредитом 2\~119,00 грн., а всього становить 7\~119,00 грн.. На адресу [PERSON] позивачем була направлена дострокова вимога про погашення заборгованості за кредитом, але відповідач проігнорував вимоги позивача, та самоусунувся від виконання зобов`язань. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором споживчого кредиту № 538/22 від 23.09.2022 року, в загальній сумі 7\~119,00 грн., з яких 5 000,00 грн. - залишок по кредиту; 2\~119,00 грн. - проценти, нараховані за користування кредитом та стягнути судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 вересня 2022 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту №538/22 відповідно до п. 1.1. якого кредитодавець (позивач) зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у кредит в сумі 5 000,00 гривень. Згідно п.4.1 строк дії договору 12 місяців, з 23.09.2022 року по 22.09.2023 року. Кредит був отриманий [PERSON] 26 вересня 2022 року, що підтверджується Видатковим касовим ордером № 1386 від 26 вересня 2022 року на суму 5\~000,00 грн.. Відповідно до п. 6.1 договору, нарахування процентів (відсотків) за Договором здійснюється за строк користування кредитом. Проценти (відсотки) нараховуються у відсотках від суми кредиту з дня надання кредиту Позичальнику (списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця або видачі готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.2 договору, порядок обчислення процентів (відсотків) за користування кредитом: процентна ставка за договором нараховується щомісяця на залишок заборгованості за кредитом. Процентна ставка за договором становить 70,8% річних. Тип процентної ставки є фіксованим. Згідно п. 6.4. договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюється щомісяця згідно з нижченаведеним графіком. Договір містить графік платежів повернення кредиту та сплати процентів (відсотків), в якому погоджені строки та розміри погашення кредиту та виплати процентів. Строк дії Договору споживчого кредиту № 538/22 від 23.09.2022 року закінчився 22.09.2023 року. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання по договору споживчого кредиту, несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, та згідно розрахунку заборгованості станом на 22.03.2023р. сума заборгованості складає 7\~119,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - залишок по кредиту; 2\~119,00 грн. - проценти нараховані за користування кредитом. В матеріалах справи міститься дострокова вимога про погашення заборгованості за кредитом, направлена КС «Союз-Дніпро» на адресу [PERSON] 10 березня 2023 року №517/23. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Судом встановлено, що позичальник (відповідач) [PERSON] не сплачував кошти за кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість за договором споживчого кредиту і позивач нарахував відсотки за його користування згідно умов договору. У відповідності до ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано доказів на спростування заявленої позивачем суми заборгованості за договором споживчого кредиту. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2684,00 грн. з відповідача, що документально підтверджено.

Outcome: approved