Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

Позивач 21.11.2022 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , треті особи: Головне управління Державної податкової служби в Одеській області, Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про знаття арешту з квартири, яка належить позивачу та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який був накладений постановою від 02.12.2013 заступником начальника Гамбаль О.Є. Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області, реєстраційний номер обтяження 44542509, зареєстрована 06.12.2013 та припинення податкової застави на вищевказану квартиру. Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Укрдебт Плюс» зареєструвало за собою право власності на квартиру [ADDRESS] , яка була в іпотеці, у зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язання кредитним договором та договором іпотеки. Позивач не може реалізувати квартиру, адже вона обтяжена арештом та податковою заставою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2022 було відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про припинення податкової застави та відкрито провадження в частині позовних вимог про зняття арешту, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 18.01.2023. Позивач не погоджуючись з ухвалою суду 13.12.2022 подав апеляційну скаргу та справу було передано до Одеського апеляційного суду. В результаті розгляду апеляційної скарги, постановою Одеського апеляційного суду від 01.03.2023 апеляційну скаргу було задоволено частково, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2022 в частині відмови у відкритті провадження у справі скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Справа 27.04.2023 надійшла до Приморського районного суду м. Одеси. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.05.2023 було відкрито провадження у справі в частині позовних вимог про припинення податкової застави та призначено справу про зняття арешту та припинення податкової застави до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 20.06.2023. У підготовчому засіданні 20.06.2023 проведеному за участі представника позивача [PERSON] було задоволено заяву представника позивача про оголошення перерви з метою уточнення позовних вимог, розгляд справи відкладено на 25.07.2023. У підготовчому засіданні 25.07.2023 представник позивача [PERSON] вказав, що не встиг підготувати уточнення та просив надати додатковий час, у судовому засіданні було оголошено перерву до 05.09.2023. В результаті проведеного підготовчого засідання 05.09.2023 за участі представника позивача [PERSON] було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 25.10.2023. У судове засідання 25.10.2023 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] 25.10.2023 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в частині зняття арешту підтримав, а позовні вимоги в частині припинення податкової застави просить залишити без розгляду. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Позивач скористався своїм правом та подав заяву про залишення позову без розгляду, відсутні підстави для відмови у задоволенні заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Таким чином, позовні вимоги про припинення податкової застави підлягають залишенню без розгляду. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 03 листопада 2023 року. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зняття арешту, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 31 січня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11113286000 в іноземній валюті у сім 110\~000 доларів США (а.с.6-11). В забезпечення виконання кредитного зобов`язання, 31 січня 2007 року, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого стала квартира [ADDRESS] (а.с.12-13). 18 жовтня 2021 року державним реєстратором Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області Івановим Ігорем Володимировичем було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги серія та номер 2019, виданий 15.11.2019 приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л.; договору іпотеки серія та номер 244, виданий 31.01.2007 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В., про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.17). З інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна також вбачається, що квартира [ADDRESS] обтяжена 25.02.2021 Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі податкової застави, боржником за якою є [PERSON] (а.с.17 на звороті); обтяжена арештом (номер запису про обтяження 44542509) зареєстрованого 06.12.2013 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП 37541273 від 02.12.2013, виданої відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області. Заступник начальника Гамбаль О.Є. Особа, права якої обтяжуються: [PERSON] (а.с.18 на звороті). Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єкти цих прав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. У силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що накладений арешт у 2013 році не є актуальним та накладений на майно попереднього власника [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на положення чинного законодавства, враховуючи мету звернення до суду, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, та скасувати арешт з конкретного визначеного нерухомого майна, як квартира [ADDRESS] .

Outcome: approved