Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

[PERSON] звернула до суду з заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй договору дарування, посвідченого 03.06.1993 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Васильченко О.Б., зареєстрованого в реєстрі №1-2069. В обґрунтуванні заяви вказала, що за договором дарування, посвідченим 03 червня 1993 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, Васильченко О.Б., зареєстрованим в реєстрі за № 1-2069, вона прийняла в дар від батька, [PERSON] , житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У договорі дарування її ПІБ записане - [PERSON] . В реєстраційному (щодо права власності) написі КМБТІ від 08 червня 1993 року, що на зворотній стороні договору дарування, її ПІБ записане від руки: «... [PERSON] ... » У виданому їй в 1997 році паспорті громадянина України (в українському зразку) її ПІБ записане - [PERSON] , на другій сторінці її ПІБ (на російській) записане - [PERSON] . На час укладання та посвідчення вказаного договору дарування (який вже заповнювався українською мовою) вона мала паспорт радянського зразку, який був заповнений російською мовою, його вміст не містив українського варіанту ПІБ. Переклад її прізвища на українську здійснювався нотаріусом. Разом з тим, як вбачається зі змісту самого договору, друкарська машинка, на якій нотаріусом виготовлявся договір дарування (або заповнювався бланк договору) в своєму вмісті не містила україномовної літери «Є, є». На це вказує наявність таких слів у договорі як: «проживае», «зареестрованого» тощо, що виконані через літеру «Е,е». А тому в будь-якому випадку її прізвище у договорі нотаріусом не могло бути записане/виконане інакше, ніж через літеру «Е,е». Про існування вказаної вище помилки в правовстановлюючому документі на належне їй майно вона дізналася лише зараз, коли почала вживати заходів щодо реєстрації своїх прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Наявність розбіжності прізвища у правовстановлюючому документі та у паспорті, стала на заваді реєстрації її прав, щодо нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ухвалою суду від 22.09.2023 заяву про встановлення факту прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник та її представник [PERSON] не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності заявлені вимоги підтримують та прохають задовольнити. Заінтересована особа - Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до суду свого представника не направила, направила заяву про розгляд справи за відсутності її представника та ухвалити рішення враховуючи норми чинного законодавства. Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. 211, ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 19 вересня 1997 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, прізвище, ім`я, по батькові заявника є [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Кременчуці Полтавської області. На російській мові прізвище заявника вказано, як « [PERSON] ». На одинадцятій сторінці паспорту міститься запис про реєстрацію місця проживання заявника по [ADDRESS] із 22.06.1993 року. Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , що видане 04.07.1962 року Міським бюро ЗАГС м. Кременчук Полтавська область, містить наступні дані: «Свидетельство о рождении, гр. [PERSON] , [INFO] ; место рождения ребенка: г. Кременчуг Полтавская область; [PERSON] . ...». Згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 02 липня 1988 року Палацом шлюбу м. Кременчука : « [PERSON] , [INFO] , заключила брак 02 июля 1988 года с гр. [PERSON] ... После заключения брака, жене, присвоено фамилию « [INFO] ». Згідно Технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] , складеного 06 серпня 1991 року, графа «ПІБ власник будинку» має наступні записи, викладені російською мовою: « [PERSON] », доля 1 - перекреслена; « [PERSON] », доля - 1. Згідно Будинкової книги на житловий будинок по [ADDRESS] , в останній містяться наступні записи: - « [PERSON] , [INFO] , ... изменение фамилии на Полежаеву 05.08.1988 г. . - [PERSON] , [INFO] , по состоянию на 05.08.1988 года прописана: проезд Жилостроевский, 13, паспорт [NUMBER] виданый Крюковским РОВД 05.08.1988 года. 06.05.1989 года перепрописана по адресу: [ADDRESS] . При цьому, в договорі дарування вказана адреса проживання заявника (як обдарованої) - [ADDRESS] ). - [PERSON] , [INFO] , место прописки: [ADDRESS] ... 22.06.1993 года перепрописана по адресу: [ADDRESS] (що співпадає з даним про реєстрацію в паспорті заявника - [INFO] ). - [PERSON] , [INFO] , обмен паспорта, на [NUMBER] , выданый Крюковским ... г. Кременчуга 19.09.1997 г. ». Тобто у [PERSON] книзі на житловий будинок по [ADDRESS] , містяться дані, що співпадають з даними, що містяться в паспорті громадянина України заявника, в якому прізвище заявника в українському варіанті записане « [PERSON] », щодо реєстрації місця проживання, а також співпадають (збігаються) із даними, що містяться в самому договорі дарування. Також містяться дані про зміну заявником паспорту паспорту « [NUMBER] виданый Крюковским РОВД 05.08.1988 года., на [NUMBER] , выданый Крюковским ... г. Кременчуга 19.09.1997 г. ». Тож, судом встановлено, що прізвище заявника, згідно паспорту громадянина України - [PERSON] , при цьому у договорі дарування, посвідченого 03 червня 1993 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори, Васильченко О.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2069, прізвище заявника вказано, як [PERSON] . При цьому, наявні у справі докази у своїй сукупності доводять факт належності заявнику, [PERSON] , [INFO] - правовстановлюючого документу на будинок - договору дарування, посвідченого 03 червня 1993 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори, Васильченко О.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2069, за яким, [PERSON] , прийняла в дар від батька, [PERSON] , житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Тож, дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що зазначений вище договір дарування належить заявнику, при цьому у вказаному документі різниться написання прізвища заявника з її прізвищем зазначеним у паспорті громадянина України. Вказаний документ, важливий для заявника з метою подальшої реєстрації своїх прав на означене нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, при цьому встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, а це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З урахуванням наведеного, вимоги заявника щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягають до задоволення.

Outcome: approved