Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

12 грудня 2022 року [PERSON] в особі його представника - адвоката Дашинича І.Б. звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу між сторонами, який зареєстровано 26 липня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції у Львівській області, відповідний актовий запис №38. Позивач вказав, що від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає одруження з відповідачем невдалим через розбіжність у характерах, відсутність спільних інтересів та почуттів, що спричиняли постійні сварки та непорозуміння між ними, у зв`язку з чим сторони на протязі останнього року не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 04 квітня 2023 року із викликом сторін (а.с.13). Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 квітня 2023 року було задоволено клопотання відповідача [PERSON] та надано подружжю строк для примирення три місяці, тобто до 04 липня 2023 року. Провадження у цивільній справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом (а.с.22). Разом з тим, після закінчення строку для примирення, визначеного судом, ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 липня 2023 року зазначену цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Кущ Т.М., поновлено провадження у справі та розгляд справи по суті на 31 серпня 2023 із викликом сторін (а.с.26,30), яке було відкладено за клопотанням відповідача на 19 жовтня 2023 (а.с.36). Позивач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.38), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не подавав. Разом з тим, у відповідних письмових\~заявах,\~поданих до\~суду,\~зазначив,\~що він\~підтримує позовні\~вимоги в\~повному обсязі,\~прохав суд\~провести розгляд\~справи без\~його участі\~на підставі\~наявних в\~матеріалах справи\~доказів (а.с.1,15,34). Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.38 зворотна сторона), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не подавала, правом подати відзив на позовну заяву не скористалась, будь-яких заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Виходячи з положень ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Суд, з`ясувавши позицію позивача, викладену у позовній заяві, а також у додаткових письмових заявах, поданих ним до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва\~ про шлюб, виданого повторно, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 26 липня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції у Львівській області, про що 26 липня 2008 року складено відповідний актовий запис за №38 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають одну спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.19). З письмових пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося через розбіжність у характерах, відсутність спільних інтересів та почуттів, що спричиняли постійні сварки та непорозуміння між ними, у зв`язку з чим сторони на протязі останнього року не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. При цьому, позивач вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим і недоцільним (а.с.1,4-5,15-17,34). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] правом подати відзив на позовну заяву не скористалась, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надавала, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечувала. Таким чином, на переконання суду, відповідач [PERSON] вищезазначені обставини у справі не оспорювала, фактично їх визнала, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач [PERSON] після надання судом подружжю строку для примирення прохав позов задовольнити, що свідчить про те, що сторони не примирились (а.с.34). Відповідач [PERSON] після надання судом подружжю строку для примирення та поновлення провадження у справі клопотань про надання подружжю додаткового строку для примирення до суду не заявляла. За таких обставин суд вважає, що сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини. Спору про поділ спільного майна подружжя та про місце проживання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу між сторонами на час розгляду даної справи немає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] як особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, не , зверталася до суду з проханням відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відповідачу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved