Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Врона А.В. звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача, відносно її малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Мати дитини, [PERSON] власного житла немає, приватний будинок, який винаймається знаходиться в незадовільному стані, офіційно не працює, доходів від підсобного господарства не має. Також зазначив, що [PERSON] має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Враховуючи, що мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться долею своєї дитини, не приймає участі у її вихованні, тому позивач був вимушений звернутися до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити повністю (а.с. 57). Відповідач[PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, але попередньо надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу без її участі (а.с. 56). Представник органу опіки та піклування Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області у підготовче судове засідання не з`явився, попередньо надавши до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності у зв`язку з відрядженням. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с. 55). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Роздільна Роздільнянського району Одеської області, батьками записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Захарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 29 березня 2023 року, актовий запис № 12 (а.с. 12). Згідно довідки Йосипівського старостинського округу Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 01.06.2023 року № 996 та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 06.06.2023 року, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою [ADDRESS] . Власного житла не має, приватний будинок, який винаймається знаходиться в незадовільному стані, офіційно не працює. Умови для проживання дітей в сім`ї відсутні (а.с. 14, 16). Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків від 24.04.2023 року № 181, [PERSON] має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків (а.с. 19). Рішенням Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 12.04.2023 року № 42, малолітню [PERSON] , [INFO] , визнано такою, що втратила статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з визнанням батьківства та змінено в облікових документах прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 23). Відповідно ч. 5 ст. 19 СК України Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку органу опіки та піклування Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] № 23 від 21.06.2023 року, селищна рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , що не суперечить і відповідає найкращим інтересам дитини (а.с. 13). Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 10.01.2022 року, справа № 517/789/21, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 25-26). Згідно довідки характеристики від 01.06.2023 року № 1275 виданої Захарівською селищною радою Роздільнянського району Одеської області відносно [PERSON] , [INFO] , останній характеризується позитивно (а.с. 15). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 29.03.2023 року вбачається, що житловий будинок [PERSON] знаходиться в задовільному стані. Для повернення на проживання малолітньої дитини будинок облаштовано всім необхідним (а.с. 17). Згідно висновку про стан здоров`я від 29.03.2023 року, [PERSON] на наркологічному обліку не значиться та повністю здоровий (а.с. 20). Відповідно до акта про передачу дитини у сім`ю від 13.04.2023 року, КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» в особі директора Зброжик О.М. передали дитину [PERSON] батьку [PERSON] (а.с. 22). Вирішуючи питання, щодо позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з того, що за умовами ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судоми законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З досліджуваних судом документів вбачається, що [PERSON] самоусунулась від виховання своєї малолітньої доньки та виконанням своїх обов`язків. Не цікавиться долею своєї дитини, не приймає участі у вихованні дитини, матеріально не забезпечує, не створює необхідні умови для проживання, виховання своєї дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] , доведені, обґрунтовані, підтверджені належними доказами не суперечать висновку органу опіки та піклування, а тому підлягають задоволенню. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу про його право, передбачене ст. 169 Сімейного кодексу України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, під час розгляду якого буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved