Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 17 травня 2016 року у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 508. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, втратою взаєморозуміння та поваги, що суперечить уявленням про сім`ю. Спільне господарство разом не ведеться. Сім`я фактично припинила своє існування. Тому позивач просив розірвати шлюбу між ним та [PERSON] . У результаті авторозподілу цивільної справи між суддями 03.07.2023 дану цивільну справу передано в провадження судді Чернової О.В., проте, на підставі розпорядження керівника Ірпінського міського суду від 15 вересня 2023 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у результаті якого 18.09.2023 цивільну справу передано в провадження судді Третяк Я.М. Ухвалою від 22.09.2023 дану цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Третяк Я.М., розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 17.05.2016 між сторонами зареєстровано шлюб у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що 17.05.2016 зроблено відповідний актовий запис №508. Від даного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 112\~СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved