Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі ордеру № Г247400 на житлове приміщення від 24.01.1975 року, який виданий [PERSON] , [PERSON] та його родина - дружина [PERSON] , донька [PERSON] , [PERSON] зайняли 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] . [PERSON] (квартиронаймач) помер [INFO] та виписаний (знятий з реєстрації) з зазначеної квартири. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . У подальшому донька квартиронаймача ( [PERSON] ) [PERSON] 18.06.1976 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , що підтверджується витягом № 00017840123 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 28.03.2017 та змінила прізвище на [PERSON] . У шлюбі [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до картки реєстраційного обліку, [PERSON] , мати позивача, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 25.03.1975. Після народження позивача його було вписано до карти реєстраційного обліку матері [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , як неповнолітню дитину, що підтверджує факт проживання за даною адресою від народження, що підтверджується листом Подільської РДА за № 106-3108 від 19.04.2023 року. У подальшому після розлучення [PERSON] та [PERSON] мати позивача народила доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записом у картці прописки відділу внутрішніх справ Подільського району м. Києва. Мати позивача - [PERSON] померла [INFO] . На дату її смерті доньці (сестрі позивача) було 9 років, позивачу було 19 років. Відповідно до листа за № 277 від 15.08.2008 Санаторної неповної середньої школи-інтернату № 21 для дітей-сиріт і дітей, що залишились без батьківської опіки з психоневрологічними захворюваннями, [PERSON] , 1987 р.н. згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 19.05.1999 року була усиновлена. 27 жовтня 2001 року позивач одружився з [PERSON] . Дружина позивача з того часу проживає разом із чоловіком за адресою його реєстрації. У подружжя народився син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які з народження зареєстровані за адресою реєстрації та проживання позивача - [ADDRESS] . Станом на сьогодні у квартирі [ADDRESS] зареєстровані 4 особи - позивач, його син [PERSON] з 2002 р.н., його донька - [PERSON] , з 2009 року та сестра [PERSON] з 1987 року (яка з 1999 року усиновлена). З 1999 року, після усиновлення сестри позивача - [PERSON] , будь-якої інформації щодо місця її перебування у позивача немає. Вже майже 24 роки у позивача відсутня інформація щодо сестри, яка не проживає за адресою реєстрації, не цікавиться житлом, не утримує його. Оскільки позивач більше 20 років не має інформації щодо фактичного перебування сестри [PERSON] , враховуючи тайну усиновлення, не має можливості відшукати сестру, подати заяву-згоду від сестри [PERSON] на приватизацію квартири, копії її паспорту та коду, позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користу\-вання жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26.10.2021 у справі № 758/4352/19 відмовлено у задоволенні позову, оскільки в силу норм ЖК України з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування може звернутися наймодавець, наймач або член його сім`ї, а доказів того, що [PERSON] є наймодавцем, наймачем спірної квартири або членом сім`ї наймача, суду не надано, як не надано і доказів того, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є спірна квартира. Після цього, 08.02.2022 позивач звернувся до відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою щодо укладення договору найму з позивачем в порядку ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України. Проте через відсутність згоди зареєстрованої у квартирі [ADDRESS] [PERSON] на визнання позивача наймачем даної квартири, відділом обліку та розподілу житлової площі листом від 08.02.2022 за № 19 повідомлено про відмову в укладенні договору найму квартири. Враховуючи те, що факт реєстрації сестри позивача - [PERSON] підтверджується довідкою від 13.02.2004, виданою ЖЕК № 704 та визнається (не заперечується) Подільською районною у місті Києві державною адміністрацією (Відповідачем), про що зазначено у листі № 13 від 08.02.2022, проте, через усиновлення 1999 році [PERSON] будь-яка інформація щодо місця її проживання, прізвище та її ім`я після усиновлення не відоме, отримати згоду від неї на визнання позивача наймачем квартини не можливо. Просив суд: 1. Встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] із первинним наймачем (дідом позивача) [PERSON] у період з 24.12.1976 по 11.06.1994. 2. Визнати [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] . 3. Зобов`язати Подільську районну у місті Києві державну адміністрацію змінити договір найму квартири за адресою: [ADDRESS] , змінивши померлого наймача [PERSON] на нового наймача [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Ухвалою суду від 02.06.2023 відкрито провадження у справі, призначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Представником відповідача 09.06.2023 подано відзив на позов, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає у повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та недоведеними. Представником позивачки адвокатом Щербиною Я.М. подано відповідь на відзив. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Щербина Я.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача Смаровоз О.І. у судовому засіданні підтримала доводи зазначені у відзиві на позов, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає позивача з дитинства, живе з ним в одному будинку. Він в першому під`їзді, а позивач у другому під`їзді. Позивач живе в будинку тривалий час. Зараз у квартирі [ADDRESS] проживає позивач, його дружина, син та дочка. Він мешкає у цьому будинку вже 60 років. Знав дідуся позивача, який помер давно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивача та його дружину вона знає, мешкає з ними у сусідньому будинку, навпроти. Проживає в своєму будинку з народження. Ці будинки видані підприємством, тому сусіди знають один одного давно та добре. В квартирі де проживає позивач мешкали раніше мати і батько позивача, його молодша сестра. Дідусь поїхав, потім померла бабуся. Зараз в тій квартирі мешкає позивач, його дружина, син і дочка. Позивача бачить майже кожного дня. Вислухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копії ордеру на житлове приміщення № Г247400 від 24.01.1975, виданого виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів, [PERSON] видано ордер на сім`ю з чотирьох осіб, на право зайняти двох кімнат 28,0 кв.м. квартири [ADDRESS] . Сім`я у складі: [PERSON] , [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька). Згідно з копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] виданого повторно 13.09.2017 Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 722. З матеріалів справи вбачається, що позивач є онуком померлого [PERSON] . Згідно з відповіді Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 106-3108 від 19.04.2023,відповідно до даних інформаційної системи «Реєстр територіальної громади міста Києва» та картотеки реєстраційного обліку фізичних осіб, [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] з 12.04.2001 року по теперішній час. Його матір - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за вказаною адресою з 05.03.1975 по 15.08.2003. Згідно з копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого повторно 07.08.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 1682. Як вбачається з відповіді Відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 19 від 08.02.2022, Відділ обліку та розподілу житлової площі інформував [PERSON] , що у зв`язку з відсутністю згоди повнолітньої [PERSON] , яка зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , йому відмовлено в укладенні договору найму на вищезазначену квартиру на його ім`я. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права користування жилим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Житлового кодексу України, Конституції України та Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 345 Цивільного кодексу України, фізична або юридична особи мають право набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства. Згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать: квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму (ч. 1 ст. 2 Закону). Безоплатна передача громадянам квартир (будинків) передбачається з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю (абз. 1 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян (далі - Положення), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок) звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України). За змістом статті 103 ЖК України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки зі згоди наймача, членів його сім`ї та наймодавця. Але досягнута домовленість між наймачем, членами його сім`ї та наймодавцем з приводу зміни договору найму житлового приміщення сама по собі правових наслідків не має, доки вона не знайде свого офіційного закріплення у рішенні відповідного органу, до компетенції якого належить вирішення таких питань. Та тільки після рішення відповідного органу зміни до договору найму житлового приміщення набирають юридичної сили. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. За змістом вказаних норм закону будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (ст. 64 ЖК), члени сім`ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму. За таких обставин, допитавши свідків, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині позовних вимог щодо встановлення факту спільного проживання [PERSON] із первинним наймачем [PERSON] у період з 24.12.1976 до 11.06.1994 та визнання [PERSON] наймачем квартири [ADDRESS] . Щодо заявлених позовних вимог в частині зобов`язання Подільської районної у місті Києві державної адміністрації змінити договір найму квартири, змінивши померлого наймача на нового, суд вважає, що дану позовну вимогу слід залишити без задоволення, оскільки вона є передчасною: отримавши судове рішення, яким частково задоволені позовні вимоги позивача відповідач має самостійно його виконувати. З урахуванням наведеного, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позову [PERSON] про визнання наймачем житлового приміщення та зобов`язання змінити договір найму квартири. На підставі викладеного та

Outcome: partial