Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів в розмірі 1/3 його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що за час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, шлюб між нею та відповідачем фактично припинений, діти залишились проживати з нею. Відповідач останнім часом участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Позивачка зазначає, що [PERSON] є працездатною особою, офіційно працевлаштований, отримує регулярний заробіток, інших осіб на утриманні не має. За таких обставин, посилаючись на вимоги ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, [PERSON] просить позов задовольнити, ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою від 05 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив що має бажання витрачати кошти на дітей за своїм розсудом та що витрачає на дітей грошові кошти в сумі 30 тисяч гривень за останні три місяці. Заперечив щодо стягнення аліментів до розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач є батьком народжених у шлюбі з позивачкою дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 3-4,6). Малолітні [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. В добровільному порядку питання щодо утримання дітей позивачка і відповідач не вирішили. Відповідно до\~ ст. 180 Сімейного кодексу України \~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно з ч. 1\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 182 Сімейного кодексу України\~передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази в їх сукупності,\~з урахуванням визначеного законом мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину (станом на день ухвалення рішення), суд приходить\~до переконання,\~ що аліменти на утримання малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити, з дотриманням вимог ч. 1\~ст.\~182\~Сімейного кодексу України, у розмірі 1/3 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дати подання позову - 04 жовтня 2023 року, що буде відповідати інтересам дітей та не порушуватиме права кожного зі сторін. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо заперечення відповідача, щодо стягнення аліментів до розірвання шлюбу, суд зазначає, що аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~та\~ст. 4 Закону України "Про судовий збір",\~з відповідача\~ слід стягнути\~ в дохід \~держави судовий збір в\~сумі 1073,60 гривень. На підставі наведеного, ст.\~180,\~181,\~182,\~183,\~191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved