Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

20.06.2023 року позивач АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором про споживчий кредит. Свій позов мотивує тим, що 01.10.2021року між позивачем та відповідачем укладено договір про споживчий кредит, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на суму 98300 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01.10.2026 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено відповідно до умов кредитного договору. Банк виконав умови кредитного договору та перерахував кошти на поточний рахунок відповідача за виключенням списаної комісійної винагороди у розмірі 4915 грн. Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору відповідач зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 1638,33 грн. та сплачувати проценти на залишок основної суми боргу щомісячно до 25 числа місяця, починаючи з листопада 2021. Проте відповідач не неналежно виконує свої обов`язки, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Зокрема, востаннє погашення тіла та відсотків було здійснено 25.09.2022 (сплата по платежу 25.08.2022), а відповідно наступний платіж, що припадав на 25.09.2022, позичальником не було погашено, тобто прострочена заборгованість складає більше 89 днів та із зазначеним терміном настали відкладальні обставини та змінено термін остаточного повернення кредиту. Станом на 12.06.2023 сума заборгованості по кредиту є простроченою і становить 92972,89 грн., в тому числі сума кредиту 78703,10 грн., прострочені відсотки 14268,98 грн. та 3 % проценти річних 0,81 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просив провести розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, скерував на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.2021року між позивачем та відповідачем укладено договір про споживчий кредит, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на суму 98300 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01.10.2026 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено відповідно до умов кредитного договору. Банк виконав умови кредитного договору та перерахував кошти на поточний рахунок відповідача за виключенням списаної комісійної винагороди у розмірі 4915 грн. Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору відповідач зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 1638,33 грн. та сплачувати проценти на залишок основної суми боргу щомісячно до 25 числа місяця, починаючи з листопада 2021 року. Таким чином кількість днів прострочення виконання зобов`язання становить понад 89, що свідчить про настання відкладальної обставини, передбаченої п. 3.9.3 кредитного договору. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 12.06.2023 сума заборгованості по кредиту є простроченою і становить 92972,89 грн., в тому числі сума кредиту 78703,10 грн., прострочені відсотки 14268,98 грн. та 3 % проценти річних 0,81 грн. Згідно із ст. ст.\~525,\~526,\~530,\~610 ЦК України, зобов`язання, які взяли сторони на себе при укладанні договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд, відповідач, в порушення вимог\~ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1\~ст. 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору, за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права АТ «Ощадбанк». У п. 8.1-8.3 передбачена відповідальність сторін, на що відповідач погодився, засвідчивши це власним підписом. З приводу вимоги про стягнення 3 % проценти річних у розмірі 0,81 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 "Прикінцевих та перехідних положень"Цивільного кодексу України в редакції відповідно до Закону України №2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15 березня 2022 року у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково, так як відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, не підлягає стягненню за період військового стану. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги АТ «Ощадбанк» є обґрунтованими, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 92972,08 грн. Крім того, на підставі п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2684 грн. На підставі\~\~ст.ст.\~509,\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України,\~

Outcome: partial