Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 31 серпня 1983 року на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначала, що 30 травня 2023 року вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії. 06 червня 2023 року органом Пенсійного фонду України їй відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до вимог ч. 4 ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю у неї необхідного стажу роботи. Причиною відмови стало не зарахування їй стажу роботи, оскільки в її трудовій книжці, заповненій 31 серпня 1983 року російською мовою на ім`я [PERSON] , її ім`я зазначено як [PERSON] . Вказувала, що після реєстрації шлюбу 03 травня 1994 року у трудовій книжці змінено її прізвище з [PERSON] на [PERSON] . У свідоцтві про її народження запис теж зроблений російською мовою та її ім`я зазначено як [PERSON] . У паспорті громадянина України її ім`я записане як [PERSON] , що є правильним. Різне написання у зазначених документах її імені унеможливлює зарахування їй заінтересованою особою трудового стажу згідно із вказаною трудовою книжкою, тому вона змушена була звернутися до суду із цією заявою. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, вимоги заяви підтримує повністю, просила суд їх задовольнити. Заінтересована особа у справі Головне управління\~Пенсійного фонду\~України у\~Дніпропетровській областіу судове засідання не з`явилося, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялося належним чином, про причини неявки суд не повідомило, заперечень проти вказаної заяви до суду не подавало, його неявка розгляду заяви не перешкоджає. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналіз норм ст. ст. 293, 315 ЦПК України свідчить про те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови №\~5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] (російською мовою [PERSON] ) народилася [INFO] у місті Лудза Республіки Латвія, що підтверджується копією паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Артемівським МВ УМВС України у Донецькій області 06 листопада 1996 року. Із копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що вона заповнена 31 серпня 1983 року російською мовою на ім`я [PERSON] , [INFO] . На підставі свідоцтва про шлюб від 03 травня 1994 року до вказаної трудової книжки були внесені зміни щодо зміни прізвища цієї особи з [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження від 18 вересня 1981 року серії [NUMBER] , заповненого російською мовою, [INFO] у місті Лудза Республіки Латвія народилася [PERSON] . Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06 червня 2023 року №\~69585/01-16 заявнику [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за відсутності необхідного стажу роботи на дату звернення. У цьому рішенні, зокрема, зазначено, що ім`я заявника у свідоцтві про народження не відповідає паспортним даним російською мовою. Заявник [PERSON] додала до заяви копію експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №\~056/714-n від 25 травня 2023 року, відповідно до цього висновку орфографічне розподібнення записів особового імені (укр.) [PERSON] , (рос.) [PERSON] та (рос.) [PERSON] у документах, наданих для експертизи, є наслідком його міжмовних перетворень. Фіксація зазначених варіантів цього імені в різних документах однієї особи ілюструє типові динамічні тенденції в межах відповідної онімної парадигми і є регулярним явищем у практиці документування в умовах україно-російської міжмовної взаємодії. Із урахуванням зазначеного український запис особового імені [PERSON] (паспорт громадянина України, запис [PERSON] ; довідка для комунальних служб та підприємств зв`язку, запис [PERSON] ) та російські записи [PERSON] (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] ) і [PERSON] (трудова книжка, запис російською мовою [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи є ідентичними. У ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №\~637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №\~637). Згідно із п. 1 Порядку №\~637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. Відповідно до п. 3 Порядку №\~637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Верховний Суд у постанові від 10 червня 2020 року у справі №\~347/576/18 виклав правовий висновок та зазначив, що у судовому порядку відповідно до п. 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку. Оцінивши досліджені\~докази в\~їх сукупності,\~суд вважає\~встановленим юридичний\~факт належності\~трудової книжки\~серії [NUMBER] ,\~заповненої 31\~серпня 1983\~року російською\~мовою на\~ім`я [PERSON] ,\~заявникуу справі [PERSON] , [INFO] . Зазначений юридичний факт належності заявнику трудової книжки судом встановлено для реалізації права на пенсію та вирішення органами Пенсійного фонду України питання щодо зарахування [PERSON] трудового стажу. На підставі викладеного,

Outcome: approved