Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

27\~вересня 2023\~року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 07 серпня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 4583089 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в сумі 20 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідач по кредитному договору не сплатив і вона складає 20000 грн - тіло кредиту та 20 900 грн - нараховані проценти, всього 40 900 грн. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21 січня 2022 року, видане Національним банком України. Також, позивач має витяг з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі і на надання послуг факторингу, яка була видана йому Національним банком України від 24 січня 2022 року. В зв`язку з чим, позивач мав право на укладення договору факторингу та є новим кредитором відповідача за кредитним договором. Відповідно до п.1.1. договору факторингу позивач зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п.1.2. договору факторингу перехід від клієнта (ТОВ «Авентус Україна») до фактора (позивача) вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 40900 грн. Станом на 22 вересня 2023 року заборгованість за кредитним договором відповідача склала: сума кредиту - 20000,00 грн, сума процентів за користування кредитом 20900,00 грн., а всього 40900,00 грн. На підставі зазначеного просив суд стягнути з відповідача борг, в розмірі 40900,00 грн., втрати від інфляції, в розмірі 6216,8 грн., три відсотки річних, в розмірі 1643,84 грн., судовий збір, в розмірі 2147,20 грн та витрати на правничу допомогу, в розмірі 10000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних\~вимог в\~повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник\~позивача та\~відповідач в\~судове засідання\~не з`явилися,\~відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так 07 серпня 2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем було укладено кредитний договір №4583089, за яким товариство надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 20000,00 грн. на споживчі цілі, строком на 30 днів, який в подальшому за згодою сторін було продовжено до 24 лютого 2022 року, з оплатою за користування кредитом стандартної процентної ставки 1,9 % в день та зниженої процентної ставки 0,95 % в день (37-42). Того ж дня відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту до кредитного договору №4583089, де сторонами детально визначено умови кредитування, що зазначені в договорі (а.с.68-70). ТОВ "Авентус Україна" виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти, однак останній не виконав\~взятих на\~себе за\~договором зобов`язань,\~грошові кошти\~та відсотки\~за їх\~користування вчасно\~не повернув,\~у зв`язку\~з чим\~йому нараховано\~заборгованість,\~в розмірі\~40900,00\~грн.,\~яку за\~договором факторингу №03-05/2022 від 03 травня 2022 року було передано ТОВ "ФК Фінтраст Україна" (а.с.28-32,43). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачу нараховано заборгованість за даним кредитним договором, станом на 22 вересня 2023 року, у розмірі 40900,00 грн., з яких 20000,00 грн. заборгованість за основною сумою кредиту та 20900,00 грн. заборгованість за відсотками (а.с.44-60). Крім того за невиконання зобов`язань за вказаним кредитним договором відповідачу нараховано втрати від інфляції, за період з червня 2022 року до червня 2023 року, в розмірі 6216,8 грн. та три відсотки річних, за період з 21 травня 2022 року до 22 вересня 2023 року, в розмірі 1643,84 грн., у відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України (а.с.4 зворотна сторона). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 зазначеної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст.1046 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Крім того, за вимогами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, не в повному обсязі повернув отримані грошові кошти та сплатив відсотки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.137 та ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2147,20 грн. та витрат на оплату професійної правничої допомоги, в розмірі 10000,00 грн. (а.с.73,10,23,25,33).

Outcome: approved