Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивачка звернулася до суду з даним позовом, який аргументовано тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] та легковий автомобіль ВАЗ модель 219000-116-41, 2012 року випуску. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є рідною дочкою померлого, але своєчасно до нотаріуса в строк, передбачений ст..1270 ЦК України, не звернулась з поважних причин, оскільки у зв`язку з повномаштабним вторгненням РФ та введенням в Україні воєнного стану вона з сім`єю 25.03.2022 року вимушена була виїхати з м.Краматорськ. З 04.04.2022 року вона є внутрішньо переміщеною особою і фактично мешкає у Кіровоградській області в с.Бірки як внутрішньо переміщена особа. З заявою про прийняття спадщини після смерті батька вона звернулась до нотаріуса 13.04.2023 року. Від нотаріуса вона отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій і дізналась, що спадщину прийняв її рідний брат [PERSON] , який приймаючи спадщину вказав нотаріусу неправдиві відомості про те, що інших спадкоємців, крім нього не має, хоча весь час вона спілкувалась з братом і вони домовлялись спільно розподілити спадщину. Вважає, що зазначені обставини свідчать про поважність пропуску нею строку для прийняття спадщини і тому просить визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Рух справи у суді. Ухвалою суду від 23.06.2023 року провадження у даній справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.07.2023 року залучено в якості співвідповідача у справі [PERSON] та витребувано інформацію. Ухвалою суду від 12.09.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просила задовольнити. Зазначила, що у зв`язку з війною вона була вимушена виїхати з м.Краматорська до Олександрівського району Кіровоградської області. Про смерть батька їй було достовірно відомо. У неї з братом була домовленість, про те, що вони разом будуть приймати спадщину і поділять її таким чином, що їй відійде квартира, а брату автомобіль. Всі документи були у брата, в неї не було навіть свідоцтва про смерть батька. Але брат без її відома вступив у спадщину та про вказаний факт повідомив її вже значно пізніше. Через це вона до нотаріуса звернулась вже тоді коли сплив строк, передбачений ст.1270 ЦК України, коли брат переслав їй свідоцтво про смерть батька. Крім того зазначила, що вона мала певні проблеми зі здоров`ям, що перешкоджало їй своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Від представника відповідача Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області\~надійшла заява про здійснення\~розгляду справи без участі\~їх представника .\~ Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про здійснення розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Встановлені судом обставини та факти. Позивачем є [PERSON] , [INFO] , яка є рідною дочкою [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження (а.с.10), копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.11), з якого вбачається, що після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », також свідоцтва про шлюб (а.с.10), з якого вбачається, що після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Копією свідоцтва про смерть (а.с.6) підтверджується, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №72040370 від 05.04.2023 року (а.с.47) свідчить, що за життя [PERSON] заповітів не складав. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №73159838 від 11.07.2023 року (а.с.40) вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] було відкрито спадкову справу №61/2023 від 05.04.2023 року та видано свідоцтво про право на спадщину номер в реєстрі нотаріальних дій №310 від 05.04.2023 року номер у спадковому реєстрі №70486838 (а.с.40). З копії спадкової справи № 61/2023 від 05.04.2023 року вбачається, що приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Левочка М.М. після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа і спадщину прийняв син останнього - [PERSON] , [INFO] , якому нотаріусом 05.04.2023 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого, а саме автомобіль марки ВАЗ 219000-116-41 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.58). Позивачка [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Левочка М.М. з заявою про прийняття спадщини лише 04.05.2023 року, що підтверджується її заявою (а.с.63). З інформації Новодонецької селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 19.07.2023 року №210-39/866 вбачається, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] на день смерті [INFO] був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] . (а.с.99). Актом, який складено депутатом Новодонецької селищної ради Гопетенко Є.С. 24.07.2023 року підтверджується, що за результатом обстеження помешкання за адресою: [ADDRESS] , з пояснень сусідів [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , фактично проживав за вказаною адресою до 2018 року, а потім виїхав до м.Краматорськ (а.с.101). 1.06.2023 року позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочка М.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] , а саме на двокімнатну квартиру [ADDRESS] (71). Постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочка М.М. від 01.06.2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті [INFO] її батька [PERSON] , оскільки нею пропущений строк подання заяви про прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України та строк з урахуванням п.3 Постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 р. №164 із змінами та не надано доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.9). Застосоване судом законодавство та мотиви суду. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини, відповідно до ст.1221 ЦК України (в редакції чинній станом на день смерті спадкодавця 11.11.2021 року), є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, відповідно до ст.1269 ЦК України, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Разом з тим, з початку війни законодавцем було запроваджено зупинення перебігу вказаного 6-місячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття. З 29 червня 2022 року були введені зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі\~постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Таким чином, в практичній площині з 29 червня 2022 до загального 6-місячного строку від смерті спадкодавця на прийняття спадщини додавалися ще 4 (чотири) місяці, і загалом було 10 місяців для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 року у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20). Вирішуючи вказану справу, судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті свого батька [PERSON] .. Разом з нею спадкоємцем першої черги є її рідний брат [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи позивачка у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подала. В той же час спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] , який, станом на день розгляду справи, вже отримав у нотаріуса свідоцтво про спадщину за законом. Посилаючись на причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачка зазначає, що цей строк вона пропустила внаслідок того, що вимушена була у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації в Україну залишити своє місце проживання, що і стало основною причиною пропуску строку. Але суд не може погодитися з тим, що вказана причина є поважною, бо в судовому засіданні з пояснень самої позивачки встановлено, що останній достовірно було відомо про смерть батька, вона мала можливість звернутися до нотаріуса за місцем своєї реєстрації як ВПО, однак з незрозумілих причин цього не зробила. При цьому суд зазначає, що 19 березня 2022 року набрав чинності\~наказ Міністерства юстиції України від 11 березня 2022 року №1118/5 Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату,\~яким зокрема були внесені зміни до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок 296/5), а саме підпункт 2.1 пункту 2 глави 10 розділу II було доповнено новим абзацом другим за яким в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа могла заводитися за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини. Вказані зміни діяли до 30.09.2023 року до моменту внесення змін в Порядок 296/5 наказом Міністерства юстиції\~№ 2985/5\~від 18.08.2023 року. З наведеного вбачається в період з 19.03.2022 року по 30.09.2023 року спадкоємець, який бажав прийняти спадщину міг звернутися з заявою про прийняття спадщини до будь-якого нотаріуса України, незалежно від місця відкриття спадщини. Таким чином позивачка маючи бажання прийняти спадщину після смерті свого батька мала можливість звернутися з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем свого проживання чи перебування, але цього не зробила з причин, які суд не вважає поважними. Також в судовому засіданні позивачка зазначала, що цей строк вона пропустила внаслідок своєї хвороби, а також через те, що її брат фактично не дотримався домовленості, яка між ними існувала про те, що вони спадщину будуть приймати разом. Вказані причини суд не вважає поважними, оскільки на підтвердження свого стану здоров`я через який, як вважає позивачка вона пропустила строк для прийняття спадщини, остання не надала суду жодних належних та допустимих доказів, що свідчить про надуманість вказаних обставин. Щодо недодержання братом позивачки домовленостей з останньою, то ця причина не може бути взята судом до уваги як поважна, оскільки вона не пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для [PERSON] , які перешкоджали їй своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає, що у позивачки, як спадкоємця першої черги об`єктивних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк не було, а тому правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того слід зазначити, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , який є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та станом на день розгляду справи у суді прийняв спадщину, не заперечував проти позову [PERSON] .. Відповідно до змісту ст. 1272\~ЦК\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Таким чином, з аналізу вищевказаної норми, вбачається, що за письмовою згодою [PERSON] позивачка може звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач [PERSON] не заперечуючи проти позову [PERSON] фактично згоден, щоб остання прийняла спадщину не зважаючи на те, що вона пропустила строк для її прийняття, суд вважає, що підстав для визначення додаткового строку позивачці в судовому порядку не існує. Що стосується вимог позивача, які пред`явлені до відповідача Новодонецька селищна рада Краматорського району Донецької області, то в цій частині вимог позивачу слід відмовити у зв`язку з їх пред`явленням до неналежного відповідача виходячи з такого. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки судом достовірно встановлено, що після смерті спадкодавця спадщину прийняв спадкоємець першої черги син померлого [PERSON] , то належним відповідачем у цій справі є саме останній, а ні зазначена рада. Щодо розподілу судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. З огляду на те, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] судом відмовлено, судовий збір за подання позову до суду покладається на заявника (позивача).

Outcome: dismissed