Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

30.09.2022 до Ленінського районного суду міста Полтави надійшов позов Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 7171,78 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі за адресою: [ADDRESS] , користується послугами підприємства по утриманню будинків і споруд та прибудинкової території згідно тарифу, переліку, у строки та з періодичністю, визначеними рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради, а тому зобов`язані оплачувати отримані послуги. У зв`язку з невиконанням покладених зобов`язань за період з 01.07.2015 по 31.08.2022 утворилась заборгованість у сумі 7181,78 грн. Просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 7181,78 грн., та понесені судові витрати в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 04.05.2023 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій просила суд звернути увагу на те, що позивач своїм позовом порушує Закон України № 7317, в частині про заборону стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги під час дії воєнного стану. Позов вважає незаконним та судовий збір у заявленому позивачем розмірі 2481 грн з відповідачів просить не стягувати. Також 04.05.2023 до суду надійшла заява [PERSON] , в якій відповідач просить відмовити позивачу в позові про стягнення заборгованості з підстав пропуску строку позовної давності. 30.05.2023 та 09.06.2023 представник позивача звернувся із заявою про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 1622,48 грн за період з 01.07.2015 по 01.06.2018 на особовий рахунок № [NUMBER] . Стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 5559,30 грн за період з 01.06.2018 по 01.09.2022 на особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] на користь позивача. 30.05.2023 представник позивача подав до суду пояснення, в яких вказує, що строк позовної давності пов`язаний із правом звернення до суду із захистом цивільного права та інтересу, а тому навіть у разі спливу строку позовної давності, не припиняється зобов`язання споживача з оплати вартості спожитих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в повному обсязі. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV (в редакції чинній до 01.05.2019) визначає обов`язок споживача оплачувані за послуги. Відповідачі здійснювали оплати за надані послуги із утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за спірний період, шо підтверджується розрахунком нарахувань та надходжень, який наявний в матеріалах справи. Тобто визнали борг та обов`язок оплачувати за послуги із утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також перервали строк позовної давності. Враховуючи наведене, позивач вважає необґрунтованою заяву відповідачів щодо застосування строку позовної давності. Також зазначає, що Закон України 7317 на який посилається відповідач жодним чином не стосується заборони стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у судовому порядку в період дії воєнного стану. В Україні питання оплати за житлового-комунальні послуги під час дії воєнного стану регулює Постанова Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року (зі змінами) № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», згідно якої до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі; стягнення за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24.02.2022 з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації території, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщено особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо). У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Повідомлені про час та місце розгляду справи відповідачі [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами по утриманню будинків і споруд та прибудинкової території, які надаються КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради згідно тарифу, переліку, у строки та з періодичністю, визначеними рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 50 від 20.02.2008 року та Рішенням № 68 від 04.04.2018 року. Довідкою № 1702 від 20 вересня 2022 року, яка видана КП «ЖЕО № 2» встановлено, що особовий рахунок на квартиру оформлений на [PERSON] . А також, встановлено, що [PERSON] , [INFO] (донька) зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 23 травня 1990 року, а її син [PERSON] , [INFO] (онук) з 24 травня 2000 року. Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради обслуговує будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЗУ Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є : власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно з вимогами ст.ст. 64, 67 ЖК України та п.п. 14, 17, 35 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, квартиронаймачі зобов`язані вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у тому числі і за послуги теплопостачання, у строки, встановлені чинним законодавством, а повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем житла майнову відповідальність. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживачі зобов`язані оплачувати спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідно до ст. 162 ЖК України та п.п. 14, 17, 35 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених Постановою КМ України від 17.05.2005 № 76, відповідач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством. Пунктом 18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 №630, передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Передбачена п. 10 ч. 3 Закону №1875-ІV норма щодо відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч. 2 ст. 625 ЦК України (постанови ВСУ від 20 червня 2012 року у справі №6-68цс12, від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59ц13). Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗУ № 1875-ІУ укладення договору на надання житлово-комунальних послуг визначено як обов`язок, а не право сторін, а тому відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови в стягненні із відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, за відсутності договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, покладають на боржника відповідальність, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України. Ця позиція підтверджується практикою ВСУ (постанова ВСУ від 30.10.2013 у справі №6-59цс13). Згідно ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач житловокомунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради №50 від 20.02.2008, КП "ЖЕО №2" було визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та затверджено вичерпний Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та встановлено середні тарифи на них. Вартість послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по квартирі [ADDRESS] становила 42,88 грн. (0,886 грн. х 48,4 м2 загальної площі квартири). Рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради №68 від 04.04.2018 для КП «ЖЕО №2» встановлено: 1) перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідний для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків та прибудинкової території; 2) періодичність та строки надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 3) тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо по кожному будинку. З 01.05.2018 вартість послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для відповідачів за місяць становить 159,48 грн. (3,295 грн. х 48,4 м2 загальної площі квартири). Таким чином, КП «ЖЕО №2» ПМР надає мешканцям вказаного будинку вичерпний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно тарифу, у строки та з періодичністю, визначеними рішеннями Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 50 від 20.02.2008 (до 01.05.2018) та № 68 від 04.04.2018 (з 01.05.2018). Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням\~уточнених позовних\~вимог,\~позивач просить\~суд стягнути\~з відповідача\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~заборгованість за\~послуги з\~утримання будинків\~і споруд\~та прибудинкових\~територій (особовий рахунок\~№ [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] ) в сумі 1622,48 грн за період з 01.07.2015 по 01.06.2018. Окрім цього,\~також просить\~стягнути солідарно\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~заборгованість за\~послуги з\~утримання будинків\~і споруд\~та прибудинкових\~територій (особовий\~рахунок №\~ [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] ) в сумі 5559,30 грн за період з 01.06.2018 по 01.09.2022. За період з 01.07.2015 по 01.09.2022 утворилась заборгованість в сумі 7181,78 грн. згідно розрахунків заборгованості за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, вимога підприємства до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , а також надані суду розрахунки суми заборгованості є обґрунтованими та відповідачами не спростовані. Крім того, 11.01.2021 суддею Ленінського районного суду м. Полтави (Тимчуком Р.І.) видано судовий наказ по справі № 553/3449/21 про стягнення [PERSON] , [PERSON] заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] та судовий збір. 15.02.2022 ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави (Параіхіної Є.В.) заяву [PERSON] про скасування судового наказу Ленінського районного суду м. Полтави від 11.01.2021 задоволено. Судовий наказ у справі № 553/3449/21 від 11.01.2021, виданий Ленінським районним судом м. Полтави за заявою КП «ЖЕО №2» ПМР про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по особовому рахунку № [NUMBER] в сумі 8148, 34 грн. та суму судового збору у розмірі 227,00 грн. скасовано. Стосовно доводів відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності суд зазначає наступне. Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у прозові. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-IX набрав чинності 02.04.2020. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено, останній раз указом Президента України № 10211/2023 від 06.11.2023 строком на 90 діб до 14.02.2024. За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. З огляду на викладене, на час дії встановленого карантину та воєнного стану, строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки Закон №540-IХ від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020. Правова позиція щодо застосування статті 257 ЦК України та пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 у справі № 926/1812/21, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21. Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2022 року КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради звернувся до суду, з урахуванням уточнень, з вимогою про стягнення заборгованості за період з 01.07.2015 по 01.09.2022 року. Суд також враховує, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. З урахуванням викладеного, з урахування клопотання відповідача, позовні вимоги за період до 02.04.2017 задоволенню не підлягають, оскільки заявлені поза межами строку позовної давності. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачі належним чином не виконують своїх обов`язків по сплаті коштів за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановлених наведеними Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій та Житловим кодексом України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за отримані за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ) послуги за період з 02.04.2017 по 01.06.2018 в сумі 713,99 грн. З відповідачів\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~на користь\~позивача підлягає\~стягненню в солідарному порядку заборгованість за отримані за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ) послуги за період з 01.06.2018 по 01.09.2022 в сумі 5559,30 грн. Стосовно доводів відповідача про пропущення позивачем Закону України № 7317, в частині про заборону стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги під час дії воєнного стану, суд звертає увагу на наступне. На території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан, з подальшим його продовженням. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Постановою КМУ № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 (далі - Постанова КМУ № 206 від 05.03.2022) установлено, зокрема, що до припинення чи скасування воєнного станув Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. 27.07.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану» (27 липня 2022 року № 2455-IX). В ЗУ № 7317 (27 липня 2022 року № 2455-IX), на який посилаються відповідачі [PERSON] , відсутня заборона стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у судовому порядку в період дії воєнного стану. В Україні питання оплати за житлового-комунальні послуги під час дії воєнного стану регулює Постанова Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року (зі змінами) № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Згідно вищевказаної постанови КМУ від 05 березня 2022 року № 206, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: -нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; -припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі; -стягнення за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24.02.2022 з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації території, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщено особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо). Судові витрати у справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складає 2254,00 грн та сплачений судовий збір за подачу судового наказу 227,00 грн, що складає всього 2481,00 грн. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial