Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») про захист прав споживачів. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства Акціонерного Банку «УКРГАЗБАНК» на користь [PERSON] 65\~668 грн. 73 коп. за несвоєчасне виконання зобов`язання по поверненню основної суми банківського вкладу; стягнуто з Публічного акціонерного товариства Акціонерного Банку «УКРГАЗБАНК» на користь держави 656,68 грн судового збору; у задоволенні інших вимог позову відмовлено. 04 жовтня 2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано заяву представника позивачки,\~адвокатки Шмигельської\~О.\~В. про стягнення витрат на правову допомогу, у якій вона просив стягнути з відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь позивачки [PERSON] понесенні витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 гривень. В обґрунтування заяви представник позивачки,\~адвокатка Шмигельська\~О.\~В. зазначила, що 26 вересня 2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було винесено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ АБ «Укргазбанк» про захист прав споживачів, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто із ПАТ АБ «Укргазбанк» на її користь 65\~668,73 грн. за несвоєчасне виконання зобов`язання по поверненню основної суми банківського вкладу. Згідно наведеного у позовній заяві попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивачка планує понести у зв`язку із розглядом даної справи, передбачено витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 10 000 грн. Адвокатка Шмигельська О. В. звернула увагу суду на те, що відповідач у справі жодних заперечень щодо заявленої суми витрат на правову допомогу адвоката не заявляв. Також у своїй позовній заяві позивачка заявила, що докази понесення позивачем витрат на правову допомогу адвоката будуть подані протягом 5 днів з дня винесення судового рішення у справі. Позивачкою здійснено оплату правової допомоги адвоката в розмірі 10\~000 грн, що відповідно до ст. 79 ЦПК України є судовими витратами, та відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Вказані витрати підтверджуються наступними документами: Договором про надання правової допомоги від 30 січня 2023 року; Актом прийому-передачі виконаних робіт від 27 вересня 2023 року; Довідкою про оплату гонорару адвоката за договором про надання правової допомоги від 30 січня 2023 року. Так, договором про надання правової допомоги від 30 січня 2023 року, який укладено між позивачкою та адвокатом Шмигельською О. В. передбачено фіксований розмір гонорару адвоката в розмірі 10\~000 грн. за підготовку процесуальних документів та супровід справи в суді першої інстанції, який підлягає сплаті у день укладання договору про надання правової допомоги. Представник позивачки, адвокатка Шмигельська О. В. обґрунтовуючи вимоги заяви посилається на ст. 88, 79, 141, 220 ЦПК України, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та правові висновки, які викладені у постанові КАС\~ВС від\~28\~грудня 2020\~року у\~справі№ 640/18402/19\~та постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (провадження № К/9901/27657/20). 09 жовтня 2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано клопотання представника відповідача [PERSON] про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому просить суд відмовити у задоволенні заяви представника позивачки, адвокатки Шмигельської О. В. про стягнення витрат на правову допомогу у повному обсязі з наступних підстав. Виходячи із вимог позовної заяви, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, загальний розмір вимог склав 180\~451,09\~грн, а сума орієнтовного (попереднього) розрахунку сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 10 000,00 грн (витрати на правову допомогу). В заяві про стягнення витрат на правову допомогу позивачка, незважаючи на свою обізнаність із частковим задоволенням позовних вимог у цивільній справі № 607/5468/23, просить стягнути увесь розмір витрат на правову допомогу, проігнорувавши п. 3 с. 2 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційного розподілу судових витрат в залежності від розміру задоволених позовних вимог. Представник відповідача звертає увагу суду на правові позиції Верховного Суду, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 07 листопада 2019 року по справі № 905/1795/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 (п.п. 18, 19, 20, 34, 38, 39) та у справах ЄСПЛ: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02 червня 2014, «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року. Виходячи із змісту матеріалів справи № 607/5468/23, обсяг професійної правової допомоги наданої представником позивачки, адвокаткою Шмигельською О. В. є завищеним. На думку відповідача, заявлені позивачкою додаткові витрати на правову допомогу за участь у справі не відповідають принципам співрозмірності та реальності витрат із складністю справи та обсяг витраченого на її ведення часу (участь у чотирьох судових засіданнях, підготовка позову у простій за складністю справі, складання однієї заяви, що уточнює позовні вимоги, складання заперечення на заяву відповідача про застосування строку позовної давності та зменшення розміру позовних вимог по справі), але в той же час розмір суми, яку просить додатково стягнути з відповідача позивачка складає 10 000,00 грн. Таким чином, відповідач вважає, що з огляду на конкретні обставини цивільної справи № 607/5468/23, заявлені представником позивачки витрати на правову допомогу за участь у даній справі не відповідають критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Розмір витрат є неспівмірним із складністю справи витраченим адвокатом часом, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Представник позивачки, адвокатка Шмигельська О. В. в судовому засіданні заяву підтримала з підстав у ній наведених, просила суд задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви з підстав, наведених у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Просив відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України). Згідно з частинами 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно з частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом установлено, що 30 січня 2023 року між адвокатом Шмигельською Оленою Василівною (надалі - Адвокат) та [PERSON] (надалі - Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги. Згідно п.п. 1.1. Договору про надання правової допомоги від 30 січня 2023 (далі - Договір) Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу щодо повернення у власність клієнту успадкованих ним від [PERSON] відсотків нарахованих на грошові коштів що були розміщені на рахунку [NUMBER] відкритому у АТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» а також сум інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне повернення успадкованих коштів яка полягає у наданні правової інформації, консультацій і роз`яснення з правових питань, складання заяв (в т. ч. позовних заяв), скарг, процесуальних та інших документів правого характеру, розрахунків сум що підлягають стягненню, представництва інтересів Клієнта у судах всіх інстанцій під час цивільного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, в т. ч в органах державної виконавчої служби, приватних виконавців тощо. Відповідно до п.п. 3.1. Договору за правову допомогу, передбачену п.п. 1.1. Договору Клієнт сплачує Адвокату: за підготовку процесуальних документів та супровід справи в суді першої інстанції фіксований гонорар в розмірі 10\~000 грн. 00 коп. в день укладання даного договору; за підготовку процесуальних документів та супровід справи в суді апеляційної інстанції фіксований гонорар в розмірі 10\~000 грн. 00 коп. в день набрання законної сили судовим рішенням винесеним судом апеляційної інстанції. 30 січня 2023 року [PERSON] сплатила адвокатці Шмигельській О. В. гонорар в сумі 10\~000,00 грн, що підтверджується довідкою вих. № 01/10 від 30 січня 2023 року. Як убачається із Акту прийому-передачі від 27 вересня 2023 року, Адвокат з 30 січня 2023 року по 26 вересня 2023 року надала Клієнту правову допомогу згідно Договору про надання правової допомоги від 30 січня 2023 року, а Клієнт прийняв надану правову допомогу. Обсяг наданої правової допомоги становив: опрацювання судової практики Верховного Суду при вирішенні аналогічних спорів, підготовка проекту позовної заяви, підготовка відповіді на відзив, підготовка заяви про залишення без розгляду частини позовних вимог у зв`язку із добровільним виконанням відповідачем зобов`язання після пред`явлення до нього позову, участь у 6-ти судових засіданнях, що проводилися Тернопільським міськрайонним судом у справі № 607/5468/23. Вартість наданої правової допомоги за період з 30 січня 2023 року по 26 вересня 2023 року становить фіксовану суму в розмірі 10 000 грн. 00 коп. Жодних претензій по якості, повноті, строкам та обсягом в цілому наданої правової допомоги Клієнт до Адвоката не має. Примірник Договору, Акт прийому-передачі\~від 27\~вересня 2023\~року та\~Довідку вих.\~№ 01/10\~від 30\~січня 2023\~рокунадіслано адвокаткою Шмигельською О. В. до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області засобами поштового зв`язку 01 жовтня 2023 року, про що представником позивачки було зроблено відповідну заяву до закінчення судових дебатів у справі та зазначено позивачкою у позовній заяві. Тобто адвокаткою Шмигельською О. В. виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як слідує із матеріалів цивільної справи № 607/5468/23, представником позивачки, адвокаткою Шмигельською О. В. у межах даної справи в суді першої інстанції було оформлено та подано: позовну заяву; заяву про уточнення позовних вимог; заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки нарахованих відсотків на грошовий вклад; заперечення на заяву відповідача про застосування строків позовної давності та зменшення розміру пені, що підлягає стягненню. Із протоколів судового засідання, які містяться у матеріалах цивільної справи № 607/5468/22, убачається, що представник позивачки, адвокат Шмигельська О. В. брала участь та здійснював представництво інтересів своєї клієнтки у 5 судових засіданнях в суді першої інстанції. Суд вважає за необхідне також зазначити, що 3 судових засідання були відкладені за письмовими заявами представника відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк». Верховним Судом у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом з тим, відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~\~1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 від 24 жовтня 2019 року та у справі № 922/2685/19 від 08 квітня 2020 року, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial