Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області у червні 2023 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підписана представником позивача адвокатом Литвиненко О.Л. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 19 квітня 2019 року Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області за актовим записом № 23 був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). Від спільного подружнього проживання сторони мають малолітню дочку [PERSON] у, [INFO] , яка на час подання даного позову проживає разом з відповідачем. Як стверджує позивач, згодом сімейне життя не склалося у зв`язку з тим, що під час спільного подружнього життя в зареєстрованому шлюбі виявилася несумісність їхніх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, сторони не могли дійти згоди щодо вирішення жодних питань, внаслідок чого між ними погіршилися сімейно-шлюбні відносини. За час спільного проживання позивач зрозумів, що вони є зовсім чужими одне одному людьми, мають різні життєві погляди на майбутнє. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, сім`я розпалась і збереження родини стало неможливими через різні погляди на життя та майбутнє, відсутність спільних інтересів та мети в житті. На даний час подружнє життя фактично припинено, шлюбних стосунків сторони не підтримують, спільний сімейний бюджет не ведуть, проживають окремо більше шести місяців. Їхня з відповідачем сім`я існує формально. Внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. [PERSON] зазначає, що призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним, оскільки це суперечить їхнім моральним засадам. Позивач [PERSON] переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем [PERSON] неможливе і суперечитиме його інтересам. Тим паче, що [PERSON] навіть сама зверталася в березні 2023 року до Березанського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу. Але згодом подала заяву до суду про залишення позову без розгляду, не зазначивши причини. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від від 22.06.2023 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без розгляду. Відтак, позивач просить суд розірвати шлюб, без надання строку на примирення, зареєстрований 19.04.2019 Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області за актовим записом № 23 між [PERSON] та [PERSON] . Судові витрати покласти на відповідача [PERSON] . В силу приписів пункту 1 ч. 4 ст. 19, п. 4 ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України вказана цивільна справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження враховано клопотання позивача, що дана справа не належить до категорії спорів, визначених ч. 4 ст. 274 ЦПК Україи, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорія та складність справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін. Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про доцільність проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 27.06.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати одноособово суддею в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, про що винесено відповідну ухвалу. Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України. Відповідач [PERSON] скористалася своїм правом, наданим ст. 178 ЦПК України, та подала відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу, у якому просила суд зупинити розгляд справи № 356/483/23 і призначити подружжю строк для примирення терміном шість місяців, не задовольняти розмір розрахунку витрат на правову допомогу, заявлений адвокатом. У відзиві зазначено, що викладені позивачем підстави щодо розірвання шлюбу не відповідають дійсності. Спільне життя у сторін добре склалося, у них сумісність характерів, принципової відмінності поглядів на спільне життя в побутових питаннях немає, вони завжди могли дійти згоди щодо вирішення будь-яких питань, мають однакові погляди на життя та майбутнє, дитина любить свого батька та сумує за ним. Подружнє життя не припинено. Те, що вони проживають окремо більше шести місяців пояснюється тим, що позивач в цей період знаходиться на службі в Збройних Силах України за межами місця проживання. У лютому 2023 від сторонніх людей до відповідача дійшли чутки, що позивач вступив у якісь стосунки з дівчиною на ім`я [PERSON] , тому відповідачем оволоділи негативні емоції, і вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з позивачем та стягнення з нього аліментів. У березні 2023 року у телефонному режимі з відповідачем зв`язалася дівчина на ім`я [PERSON] , яка, з її слів, мешкає в Дніпропетровській області, як повідомила, що позивач хоче з нею зустрічатися і подарував їй мобільний телефон та інші подарунки. Як стверджує [PERSON] , обміркувавши це та поспілкувавшись з позивачем, вона зрозуміла, що викладені вище події мають не серйозний характер і є тимчасовим захопленням позивача під час його служби в армії, пробачила йому і твердо вирішила зберегти сім`ю. Свій позов про розірвання шлюбу залишила без розгляду. [PERSON] вказує, що у розрахунку витрат на правову допомогу адвокат не вказала нормативно-правову норму, на підставі якої 1 година (часу) роботи адвоката коштує 1000 (одну) тисячу гривень, що не узгоджується із вимогами ст. 137 ЦПК України. Заявлений адвокатом розрахунок витрат на правову допомогу для відповідача є непосильним та не відповідає принципам розумності і справедливості. У разі задоволення судом зазначеного розрахунку витрат на правову допомогу, негативні наслідки скоріш за все вплинуть на належне утримання малолітньої дитини (а.с. 85-86). Представник позивача адвокат Литвиненко О.Л. подала відповідь на відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу, у якій зазначила, що відповідач заперечує підстави для розірвання шлюбу з позивачем, викладені у позовній заяві. Але, подаючи першою на розірвання шлюбу 27.03.2023 (копія позовної заяви додається до позову) [PERSON] особисто зазначила, що одруження виявилось невдалим, спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння одне одного, різні погляди на життя щодо створення сім`ї, сімейних відносин, ведення спільного господарства. Аналогічні підстави для розірвання вказаного шлюбу зазначені позивачем у заявленому позові про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що подружнє життя з позивачем не припинено і що їй у лютому місяці 2023 року стало відомо, що позивач вступив у відносини з дівчиною на ім`я [PERSON] , зустрічається з іншою дівчиною та, що, поспілкувавшись з позивачем вона зрозуміла, що це тимчасові захоплення чоловіка і вирішила зберегти сім`ю, про яку вона особисто писала в своєму позові, що її немає. Позивач [PERSON] категорично заперечує, що їх подружнє життя з відповідачем не припинено. В лютому місяці позивач дійсно познайомився з дівчиною на ім`я [PERSON] . З березня 2023 року відповідач проживає з [PERSON] , перебуває з нею у фактичних шлюбних відносинах і немає жодних намірів та бажання миритись з відповідачем. Крім того, [PERSON] вагітна, батьком дитини є [PERSON] . Дитину позивач визнає і бажає, щоб дитина народилась в офіційному шлюбі. У відповіді на відзив представник позивача наголошує на тому, що збереження шлюбу, який просить розірвати позивач, суперечить інтересам обох сторін і оцінюється позивачем як примушування до збереження шлюбу зі сторони відповідача. Щодо витрат на правову допомогу, то позивач просить стягнути їх в зазначеному ним та документально підтвердженому розмірі. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився. Разом з тим, позивач [PERSON] 09.10.2023 подав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та клопотання про підтримання заявленого позову та приєднання заяви (а.с. 126; 129). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Представник позивача адвокат Литвиненко О.Л. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечила. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. Заслухавши пояснення\~представника позивача,\~відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Так, згідно з ч. 1, 6 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24\~СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.\~112\~СК України суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. (ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 19 квітня 2019 року Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 19.04.2019 складено відповідний актовий запис за № 23. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 8). Від спільного подружнього проживання сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданим Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 22.06.2023 (а.с. 9). Як вбачається зі скан-копій позовної заяви про розірвання шлюбу від 27.03.2023 та ухвали Березанського міського суду Київської області від 22.06.2023, [PERSON] зверталася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, однак за заявою [PERSON] позовну заяву було залишено без розгляду (а.с. 10-12). До матеріалів справи позивачем долучено копію нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 09.10.2023 про те, що він починаючи з березня місяця 2023 перебуває у фактичних шлюбних відносинах із громадянкою України [PERSON] , [INFO] , під час його перебування вдома вони проживають разом у квартирі її матері за адресою: [ADDRESS] ). Його цивільна дружина, громадянка України [PERSON] , вагітна. Батьком дитини цивільної дружини є [PERSON] , [INFO] (а.с. 127). Зазначені у заяві [PERSON] від 09.10.2023 обставини підтверджуються і доданими до відповіді на відзив документами, а саме: протоколом опитування особи за її згодою від 06.10.2023, опитана особа: [PERSON] (а.с. 118-119), протоколом опитування особи за її згодою від 06.10.2023, опитана особа: [PERSON] (а.с. 120), консультативним висновком лікаря акушера-гінеколога від 18.09.2023, пацієнт: [PERSON] (а.с. 121). Як стверджує позивач, сімейне життя не склалося у зв`язку з тим, що під час спільного подружнього життя в зареєстрованому шлюбі виявилася несумісність їхніх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, сторони не могли дійти згоди щодо вирішення жодних питань, внаслідок чого між ними погіршилися сімейно-шлюбні відносини. За час спільного проживання позивач зрозумів, що вони є зовсім чужими одне одному людьми, мають різні життєві погляди на майбутнє. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, сім`я розпалась і збереження родини стало неможливими через різні погляди на життя та майбутнє, відсутність спільних інтересів та мети в житті. На даний час подружнє життя фактично припинено, шлюбних стосунків сторони не підтримують, спільний сімейний бюджет не ведуть, проживають окремо більше шести місяців. Відповідач [PERSON] категорично не погоджується з позовними вимогами до неї про розірвання шлюбу, наголошує на бажанні зберегти сім`ю. Відтак, просила суд зупинити розгляд справи № 356/483/23 і призначити подружжю строк для примирення терміном шість місяців. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач в найближчий час має намір виїхати з дитиною до місця служби позивача та вжити заходів по збереженню сім`ї. Однак, ухвалою суду від 10.10.2023 у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення було відмовлено. Зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу матиме ознаки примушування до шлюбу, що є недопустимим. Також підлягають врахуванню обставини, встановлені судом під час розгляду справи, а саме наявність у позивача фактичних шлюбних відносин з іншою жінкою, яка є вагітною і батьком дитини якої є позивач, про що він надав нотаріально посвідчену заяву. Відтак, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1,\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~встановлено,\~що судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до вимог п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст.\~4\~Закону України\~"Про\~судовий збір" за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач при пред`явленні позову до суду сплатив судовий збір в сумі 1073,60 грн (а.с. 1) та заявив вимогу про стягнення судових витрат з відповідача. Згідно з\~ч.\~1ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Як встановлено\~ч.\~1-3\~ст.\~137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача долучено до матеріалів справи акти прийому-передачі наданих послуг від 18.09.2023, від 10.10.2023 згідно з якими на виконання п.п. 2-2.1 Договору про надання правової допомоги від 20.06.2023 адвокатом Литвиненко О.Л. в рамках цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] надано клієнту такі види правової допомоги як: консультації: 2000,00 грн; складання позовної заяви: 3000,00 грн; ознайомлення з позовом та доданими додатками 1000,00 грн; вивчення практики та ознайомлення з рішеннями в ЄДРСР щодо аналогічних позовів, підготовка та відправлення адвокатського запиту відповідачу: 1000,00 грн; підготовка та участь у судових засіданнях 08.08.2023, 31.08.2023, 21.09.2023, 10.10.2023: 12000,00 грн. Розмір послуг складає 20000,00 грн (а.с. 71; 133); квитанцію до прибуткового касового ордера від 18.09.2023 на суму 17000,00 грн, відповідно до якої адвокатом Литвиненко О.Л. прийнято від [PERSON] 17000,00 грн на підставі договору про надання правової допомоги (а.с. 72); додатковий договір від 18.09.2023 до договору про надання правової допомоги від 20.06.2023 (а.с. 73); додатковий договір від 09.10.2023 до договору про надання правової допомоги від 20.06.2023 (а.с. 131), квитанцію до прибуткового касового ордеру від 18.09.2023, згідно з якою адвокатом Литвиненко О.Л. прийнято від [PERSON] 3000,00 грн на підставі договору про надання правової допомоги (а.с. 132). При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом на виконання вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України суд враховує, що ці витрати пов`язані з\~розглядом справи; розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням значення справи для сторін, поведінку позивача, яка не призводила до затягування розгляду справи, та поведінку відповідача, що призвела до затягування розгляду справи. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] належить сплатити на користь [PERSON] 1073,60 гривень на відшкодування понесених ним судових витрат по сплаті судового збору та 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст. 7, 24, 105, 112 СК України, ст. 4, 12, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-274, 279 ЦПК України, суд

Outcome: approved