Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Посилалася на те, що займається доглядом за дітьми та перебуває у декретній відпустці, в зв`язку з чим не працює та потребує допомоги відповідача, який надавати її в добровільному порядку не бажає, а тому просила стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі частини від усіх видів його заробітку, починаючи з 25 липня 2023 року до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Позивачка до суду не прибула, повідомлялася належним чином причини неявки суду невідомі, її неявка розгляду справи не перешкоджає. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в тому числі в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повторно в судове засідання не з`явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, коли відповідач до суду повторно не прибув та відзив на позовну заяву не подавав, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 22 грудня 2020 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, якого мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 15 липня 2021 року та серії [NUMBER] від 01 червня 2023 року. Відомості про розірвання шлюбу в матеріалах справи відсутні. Як вбачається з акту депутата Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області про підтвердження фактичного місця проживання від 19 липня 2023 року, позивачка разом зі своїми дітьми, зокрема: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно тверджень позову, [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітніми дітьми, не працює, коли відповідач проживає окремо, працює, має достатній заробіток, проте добровільно допомоги не надає. У той же час, 27 липня 2023 року Вишгородським районним судом Київської області видано судовий наказ №363/3941/23 про стягнення щомісячно з [PERSON] \~на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~аліменти в\~розмірі 1/3\~частини від\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~але не\~менше ніж 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини відповідного віку,\~починаючи з\~25\~липня 2023\~року до\~їх повноліття,\~тобто до\~ [INFO] та [INFO] відповідно. Відповідно до вимог ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Отже, судом встановлено достатні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки, що ґрунтується на вимогах ст. 84 СК України. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивачки, суд виходить зі змісту позовних вимог, враховує, що позивачка наразі проживає самостійно з дітьми та має на утриманні четверо дітей (троє з яких є малолітніми і одна дитина неповнолітня), двоє з яких від шлюбу з відповідачем, коли останній є особою працездатного віку, має можливість працювати та утримувати свою сім`ю. Беручи до уваги викладене, а також, ураховуючи, що з відповідача вже стягуються аліменти на утримання двох спільних з позивачкою дітей в розмірі 1/3 частини його доходу, суд вважає, що стягнення аліментів на утримання самої позивачки в розмірі частини доходів відповідача, з урахуванням зазначених вище обставин та з огляду на положення ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідатиме вимогам закону та обставинам справи. З цих підстав суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути аліменти на утримання позивачки в заявленому нею розмірі, оскільки в підсумку загальний розмір усіх відрахувань з доходів відповідача (58%), не буде перевищувати 70 % його доходів. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп., від сплати якого позивачка звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved