Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

03.07.2023 АТ КБ «ПриватБанк» звернулось в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовну заяву мотивує тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг 31.12.2021 підписав заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті www.privatbank.ua та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору, після чого за допомогою ОТП підписав заяву №б/н від 19.01.2022. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 30000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додано до позовної заяви. Відповідач користувався послугами банку та кредитними коштами на власний розсуд, зобов`язання за кредитним договором виконував неналежним чином, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 13.03.2023 становить 39270,71 грн. та складається з: 31967,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 7303,62 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим представник позивача просив позовну заяву задовольнити. Крім того представник АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С. просив стягнути з відповідача судові витрати, які позивач поніс у зв`язку із розглядом судової справи - судовий збір у розмірі 2684,00 грн. 07.07.2023 на адресу суду надійшла відповідь на запит, відповідно до якої за відомостями обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 24.07.2023 ухвалою судді Миколаївського районного суду прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, постановлено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено по справі судове засідання. Ухвалу суду, копію позовної заяви з доданими до неї документами суд надсилав відповідачу на адресу місця його проживання та реєстрації. Позивачем разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча судом вживались заходи для його належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання. На адресу суду повернулися рекомендовані повідомлення у яких вказано, що повідомлення повернулось з відмітками «через не запит», «адресат відсутній за вказаною адресою». Про судові засідання відповідач повідомлявся за допомогою виклику до суду через оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», проте у судові засідання не з`явився, жодних заяв, клопотань не подав. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд встановив: 31.12.2021 відповідач [PERSON] підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. У даній заяві зазначено прізвище, ім`я та по-батькові відповідача, його дата народження, РНОКПП, паспортні дані, адреса проживання. Перед підписом відповідача друкованим шрифтом зазначено: «Підтверджую отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування. Підтверджую отримання мною всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір про до моїх потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для мене, в тому числі в разі невиконання мною зобов`язань за таким договором». З довідки про видачу кредитних карток, встановлено, що відповідачу [PERSON] було видано одну картку. Строк дії якої закінчується в січні 2026 року. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] : з 19.01.2022 кредитний ліміт встановлено у розмірі 30000,00 гривень; з 26.12.2022 кредитний ліміт зменшено до 0,00 гривень. Відповідно до виписки за договором б/н за період з 19.01.2022 по 18.03.2023 заборгованість [PERSON] становить 39270,71 грн. Враховуючи наведене, встановлено, що [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 19.01.2022 отримав можливість користуватися послугами банку, зокрема використовувати кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту на картку «Універсальна». Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу можливість користуватись кредитними коштами. Відповідач, взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно із розрахунком позивача та відповідно до виписки за договором №б/н за період з 19.01.2022 по 18.03.2023, станом на 18.03.2023 становить 39270,71 грн., з яких 31967,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7303,62 грн. - заборгованість заборгованість за простроченими відсотками. Оцінка суду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. З відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судовий збір у розмірі 2684,00 гривень в користь позивача.

Outcome: approved