Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою через свого представника адвоката Мотельчук Ю.І. до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 11 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Проте з часом сімейні відносини стали погіршуватися. Зрозумівши, що з Відповідачем шлюбні відносини не можуть бути відновлені [PERSON] почала нові стосунки з [PERSON] . Оскільки сім`я існувала лише формально, [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою про розірвання шлюбу. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06.03.2018 року по справі № 480/2320/17, яке набуло законної сили 06.04.2018 року, шлюб між подружжям було розірвано. В період коли [PERSON] перебувала у шлюбі з Відповідачем остання завагітніла та [INFO] народила доньку, [PERSON] . Проте, оскільки дитина була зачата у період шлюбу [PERSON] з Відповідачем, відповідно до Сімейного кодексу України була зареєстрована за прізвищем матері та по - батькові Відповідача. Отже, згідно Свідоцтва про народження батьком [PERSON] , [INFO] значиться Відповідач - [PERSON] . Після розірвання шлюбу з Відповідачем Позивач почав проживати разом з [PERSON] однією сім`єю та вести з нею спільне господарство. В подальшому, а саме 01 березня 2023 року Позивач зареєстрував шлюб разом з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] повідомила Позивача, що малолітня [PERSON] є його біологічною дочкою. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12.05.2023 року вказаний позов прийнято до розгляду, у цивільній справі відкрито провадження. Постановлено разглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14.07.2023 року підготовче провадження у цивільній справі закрито. Постановлено призначити справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Мательчук Ю.І. не з`явилися, при цьому представником направила на електронну адресу суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила розглядати справу за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, при цьому подав суду клопотання, в якому визнав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Третя особа [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явилися, при цьому представником було подано на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , про що 07.06.2018року складено відповідний актовий запис № 30. Батьком у свідоцтві про народження неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] ; матір`ю дитини записана [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 06.03.2018 року розірвано заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області. 01.03.2023 року позивач [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року за № 789 - XII та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У пунктах 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Сімейне законодавство України не визначає будь - яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved