Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивач через представника звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 22 вересня 2017 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 146. Спільних дітей від шлюбу сторони не маюсь. Наразі шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує лише формально. Між нами часто відбувались непорозуміння, постійні розбіжності у всьому. Сторони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного. За викладених обставин позивач прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Не ставила питання про відновлення її дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 22 вересня 2017 року між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №146, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Інформації про наявність у сторін від спільного проживання неповнолітніх дітей матеріали справи не містять. Інформації про наявність майнового спору між сторонами щодо розподілу майна набутого в шлюбі, матеріали справи не містять. Конституцією України\~проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із\~ст.24 Сімейного Кодексу України\~(далі -\~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. У\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» за практикою ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Беручи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення; шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Спір про поділ майна відсутній. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідачка у наданій до суду письмовій заяві не ставила питання про відновлення її дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу було у повному обсязі сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн. На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачкою, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: за подання даного позову в розмірі 536,80 гривні. На підставі ст.110,\~112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved