Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

14.09.2023 до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач просить: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07.08.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області (актовий запис № 46); - визначити місце проживання дитини\~ [PERSON] , [INFO] , разом з батьком\~ [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою\~судді від\~18.09.2023\~позовну заяву\~залишено без\~руху та\~запропоновано позивачеві\~у триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки. Ухвалою судді від 02.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.10.2023. У підготовче засідання учасники судового процесу не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися у встановленому законом порядку. Сторони у поданих через канцелярію суду письмових заявах просили розглядати справу за їхньої відсутності, позивач позов підтримав, а відповідач його визнала. Представник Управління (служби)\~у справах\~дітей Чернігівської\~міської ради подала заяву про розгляд справи без їхньої участі, в якій зазначила, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 24.10.2023, занесеною до протоколу судового засідання, суд відмовив у прийнятті визнання відповідачем позову про визначення місця проживання дитини і продовжив в цій частині судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Частиною третьою\~статті 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частини третьої статті 259 ЦПК України, якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об`єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача. Ураховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити часткове рішення щодо вимог про розірвання шлюбу та продовжити провадження в частині вимоги про визначення місця проживання дитини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.08.2009, актовий запис № 46 (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] відповідно (а.с. 9, 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу сторони вважають неможливим, оскільки це суперечить їхнім інтересам. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Із платіжних інструкцій від 13.09.2023 №№ 0.0.3196120988.1, 0.0.3196112411.1 вбачається, що позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 2 147 грн 20 коп. Оскільки відповідач позов визнала до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення частини першої статті 142 ЦПК України, суд вважає за можливе повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме 536 грн 80 коп., а також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на його користь 536 грн 80 коп. у відшкодування сплаченого судового збору. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved