Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Виконавчого комітету Малинської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням суду. Від спільного подружнього життя сторони мають двох доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що у 2014 року служба у справах дітей зобов`язала забрати дітей у відповідачки до себе, оскільки матір вихованням дітей не займалася, зловживала алкоголем, вела свавільний спосіб життя, про дітей не дбала. З квітня 2014 року по даний час діти постійно проживають з позивачем, він самостійно займається їх вихованням та утриманням. Відповідачка не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться їх здоров`ям, навчанням, дозвіллям. З моменту відкриття виконавчого провадження на виконання рішення суду не сплачувала аліменти на утримання дітей, в результаті чого станом на 01.02.2023 утворилась заборгованість в сумі 150578,00 грн. Відповідачка свідомо нехтує та ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей, не проявляє батьківської турботи щодо них, не спілкується, не надає матеріальної допомоги. Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 21.02.2023 року позов залишено без руху та надано час на усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 21.02.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 14.09.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив суд позовну заяву задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв та клопотань від відповідачки не надходило. Представник позивача - адвокат Івашкевич О.Г. просила суд позовні вимоги позивача задовольнити. В установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк відповідачка не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника третьої особи. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, про що 03.09.2005 року виконавчим комітетом Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, зроблено актовий запис №6. [INFO] у позивача та відповідачки народились донька [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.03.2005) (а.с.9). [INFO] у позивача та відповідачки народились донька [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.07.2009) (а.с.10). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 20.11.2013 року по справі № 283/3277/13-ц, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано (а.с.11). 20.07.2017 рішенням Малинського районного суду Житомирської області по справі № 283/1106/17 з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в загальному розмірі 1800 грн. по 900 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 23 червня 2017 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.12-13). Згідно довідки виконавчого комітету Малинської міської ради від 02.01.2023 № 9 за адресою [ADDRESS] зареєстровані: власник будинку [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Малинського ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального МУ МЮ (м. Київ) за № Н506/2316 від 14.02. 2023 сума заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.02.2023 складає 150578,00 грн.(а.с.14-15). Згідно довідки з Малинського ліцею №2 Малинської міської ради від 14.02.2023, в якій навчається дитина [PERSON] , мати [PERSON] не підтримує зв`язок з класним керівником, не займається вихованням, не цікавиться навчанням доньки (а.с.16). Згідно висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] орган опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Згідно вироку Малинського районного суду Житомирської області від 23.05.2023 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно роз`яснень, що містяться у ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд зазначає, що відповідачка байдужа до життя своїх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не зустрічається з ними, не цікавиться їх життям, матеріальної допомоги не надає. Тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньок. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачка без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково, оскільки позбавлення батьківських прав допускається тільки лише щодо дітей, які не досягли 18 років. [PERSON] [INFO] на день винесення судового рішення виповнилось 18 років. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідачки на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial