Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 21.12.1999 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюбу у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Березанської міської ради Київської області. 07.11.2014 року шлюб з відповідачем було розірвано Березанським міським судом Київської області. Від спільного шлюбу з відповідачем мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається на третьому курсі денної форми навчання групи 304МН відділення Сестринська справа за спеціальністю 223 Медсестринство закладу фахової первинної освіти «Київський міський медичний фаховий коледж». Оскільки їхня з відповідачем донька навчається на денній формі навчання, вона не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання їхньої доньки. Проте, після досягнення [PERSON] повноліття відповідач категорично відмовився це робити. Їхня з відповідачем донька перебуває повністю на утриманні позивачки, оскільки коледж, де навчається їхня донька, не надає гуртожиток для проживання, вона змушена орендувати квартиру (у зв`язку з воєнним станом можливості їздити з попереднього місця проживання немає). Зі своїх доходів позивачка не може повністю забезпечити повноцінне навчання доньки та її утримання, у зв`язку з чим остання потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним та отримує неофіційний дохід, аліментів нікому не сплачує та має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки. Відтак, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної доньки, яка продовжує навчання у розмірі 8\~000 гривень. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказавши, що на даний час він не працює та не має офіційного заробітку, а тому згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання їхньої спільної доньки у розмірі 2\~000 гривень щомісячно. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.12.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області (а.с. 7). Рішенням Березанського міського суду Київської області від 07.11.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). З довідки департаменту освіти і науки № 272 від 26.06.2020 року вбачається, що [PERSON] є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання групи 304МН відділення Сестринська справа за спеціальністю 223 Медсестринство закладу фахової первинної освіти «Київський міський медичний фаховий коледж». Форма навчання бюджетна. Термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року (а.с. 9). Відповідач є працездатним, а отже може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, визначений ст. 199 СК України. \~ \~ \~ \~Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. \~ \~ \~ \~Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. \~ \~ \~ \~Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). \~ \~ \~ \~Відповідачем не спростовано тієї обставини, що їх спільна з позивачкою донька проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, відтак, в силу положень ч. 3 ст. 199 СК України, [PERSON] має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів як та із батьків, з ким проживає дитина. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Статтею 200\~СК\~України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200\~СК\~України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Звертаючись до суду, позивачка посилається на те, що вона самостійно несе витрати на оплату навчання повнолітньої доньки, оренду житла неподалік навчального закладу. Оскільки у відповідача відсутній заробіток (дохід), а тому стягнення аліментів у розмірі 8\~000 гривень від доходу відповідача щомісячно за даних обставин є недоцільним. Відповідач постійної роботи та стабільного заробітку не має. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує приписи ч. 1 ст. 141 СК України, згідно якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Враховуючи, що судом встановлено, що повнолітня донька сторін [PERSON] , яка проживає разом з позивачкою, продовжує навчання, у зв`язку з чим дійсно потребує матеріальної допомоги, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 30.08.2023 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. На думку суду, такий розмір аліментів, виходячи з обставин справи, є збалансованим та відповідає інтересам дитини. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За правилами ч. 1, 3 ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК\~України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст. 264\~ЦПК\~України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача та того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу, суду надано не було. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~За змістом п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону\~України\~«Про\~судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~Враховуючи ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторонни стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене,

Outcome: partial