Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Видюк Д.В. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, що укладений і зареєстрований 21 березня 2018 року, про що зроблено актовий запис №256 та видано свідоцтво про шлюб від 21 березня 2018 року серії [NUMBER] . В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 21 березня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. З березня 2018 року сторони проживають окремо, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2023 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до неї була направлена на адресу відповідача та отримана 19 червня 2023 року, що підтверджується трекінгом відправлення №0311332005419. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 березня 2018 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №256, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 березня 2018 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серії [NUMBER] від 15 травня 2018 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказав, що примирення з відповідачем в теперішній час є неможливим, тому подальше збереження шлюбу є недоцільним, суперечить інтересам позивача. Згідно з ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1073,60 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved