Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Позивач ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до відповідача, [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову посилається на те, що 06.05.2020 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу Рено, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 19.01.2021 в м. Київ сталося ДТП за участю транспортного засобу «Тайота», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Рено, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого останній автомобіль отримав механічні ушкодження. Згідно постанови Святошинського районного суду від 01.03.2021 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування транспортного засобу та Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт № 00399393 та визначено розмір страхового відшкодування у розмірі 13741,37 грн, які були сплачені на рахунок СТО. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10.05.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Від сторін клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходили, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.05.2020 року між ПрАТ СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 37002184056/0000004, згідно з яким позивач прийняв на себе обов`язок відшкодувати збитки, яких може зазнати страхувальник в результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «RENAUT Sandero», 2018 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] 9 а.с.11-12). 19 січня 2021 року, приблизно о 17 год. 44 хв. в м. Києві, по проспекту академіка Палладіна напроти будинку 6 ТРЦ Лавіна, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом TOYОTA RAV4 реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем RENAUT Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] , який зупинився по переду, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Святошинського районного суду від 01 березня 2021 року [PERSON] визнана винної у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з ч. 4 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 19 січня 2021 року за участю автомобіля марки RENAUT Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] TOYОTA RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] , є водій [PERSON] . 19.01.2021 року [PERSON] , засобами телефонного зв`язку, повідомив ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» про настання страхового випадку, що підтверджується копією заяви № 00399393 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКА № 37002184056/0000004 ( а.с.9). Згідно з умовами договору КАСКА № 37002184056/0000004, на підставі страхового акту №00399393 від 01.02.2021 р., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб RENAUT Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] складає 15241,37 грн, франшиза 1500,00 грн, сума страхового відшкодування 13741,37 грн. В зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «УНІКА» відшкодувало власнику транспортного засобу RENAUT Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] , витрати за пошкоджений автомобіль в сумі 13741,37 грн., які були сплачені на користь Автомобільного центру Голосіївський ТОВ що підтверджується платіжним дорученням №198504 від 02 лютого 2021 р.( а.с.6). В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Згідно ч. 1 ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст.1191ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З вищенаведеного слідує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Таким чином, у зв`язку із виконанням Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «УНІКА» договірних зобов`язань щодо сплати потерпілій особі страхового відшкодування заподіяної [PERSON] шкоди, у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) на отримання з останньої відшкодованої шкоди, позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «УНІКА» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є доведеними належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача коштів в розмірі 13741,37 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 2684 гривень судового збору.

Outcome: approved