Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що сторони по справі з 19 квітня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в шлюбі в подружжя [INFO] народився син [PERSON] . Спільне проживання не склалося через відсутність взаєморозуміння, невідповідність характерів та різні погляди на життя. Сторони спільно не проживають, не підтримують сімейних відносин. На підставі викладеного позивачка вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та є перешкодою у реалізації її прав, а тому просить суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб. Ухвалою судді від 27 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні пимоги підтримує і просить їх задовольнити. Просила не надавати терміну для примирення. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223, 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, які надані лише позивачкою, судом встановлено наступні обставини. 19 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] у Рогатинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за № 14. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , повторно виданим 20 лютого 2018 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. За час спільного проживання в шлюбі в подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 20 лютого 2018 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Статтею 1 Сімейного кодексу України визначено, що побудова сімейних відносин відбувається на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. За статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За статтею 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом вказаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Позивачка скористалася своїм правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Просила не надавати терміну для примирення. Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, спільно не проживають, не заявили клопотання про надання судом терміну для примирення, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяви про відновлення дошлюбного прізвища позивачка до суду не подавала. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, за змістом якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При поданні позовної заяви до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved