Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

08.08.2023\~року представник\~позивача ОСББ\~«Рубана 22»\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до відповідачки\~ [PERSON] ,\~про стягнення\~заборгованості по\~внескам за\~період з\~27.12.2020\~по 30.06.2023\~року в\~сумі 14120,48\~грн.,\~з \~урахуванням індексу\~інфляції за\~весь час\~та трьох\~відсотків річних\~від простроченої\~суми, яка складається з 11870,91 грн суми основного боргу зі сплати внеску на витрати на управління багатоквартирним будинком за період з 27.12.2020 по 30.06.2023, 1858,25 грн - інфляційних нарахувань на суму заборгованості за період з 27.12.2020 по 30.06.2023 та 391,32 грн - три проценти річних від суми заборгованості за період з 27.12.2020 по 30.06.2023, мотивуючи тим, що відповідачка своєчасно не сплачує за отримані послуги. Ухвалою судді від 05.09.2023 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу визначений 15- денний строк з дня отримання ухвали суду на подання відзиву на позовну заяву. Сторони у судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву щодо розгляду справи у його відсутність, в якій наполягав на задоволенні позову, зазначивши, що не має заперечень проти заочного розгляду справи. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність осіб, що не з`явилися до судового засідання. Враховуючи, що відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідачів, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка є власником квартири (відповідно до державної реєстрації права власності на квартиру від 10.10.2007 р.), загальною площею 67,87 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згідно зі статтею 16 цього Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. 27 грудня 2020 року, на підставі рішень загальних зборів ОСББ «Рубана 22» від 27 грудня 2020 року, у Відповідача виник перед ОСББ «Рубана 22» обов?язок зі сплати ОСББ «Рубана 22» внеску на витрати на управління багатоквартирним будинком у розмірі 6,48 грн з 1 м' площі квартири, яка дорівнює 67,87 кв. м, щомісячно, до останнього робочого дня місяця, наступного за тим, за який сплачується внесок. 16 січня 2022 року, на підставі рішень загальних зборів ОСББ «Рубана 22» від 16 січня 2022 року, у Відповідача виник перед ОСББ «Рубана 22» обов?язок зі сплати ОСББ «Рубана 22» внеску на витрати на управління багатоквартирним будинком у розмірі 7,50 грн з 1 м' площі квартири, яка дорівнює 67,87 кв. м, щомісячно, до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники зобов`язані своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені Законом та Статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків та платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, а також звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки. Відповідно до частини шостої статті 22 вказаного Закону, для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Також, частиною четвертою статті 319 ЦПК України передбачено, що власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. \~ \~ \~ \~Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, що передбачено статтею 526 ЦК України \~ \~ \~ \~Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідачка не виконала обов?язок зі сплати ОСББ «Рубана 22» внеску на витрати на управління багатоквартирним будинком у період з 27.12.2020 по 30.06.2023, чим порушила право ОСББ «Рубана 22» на отримання зазначеного внеску. Сума заборгованості відповідачки перед позивачем зі сплати внеску на витрати на управління багатоквартирним будинком за період з 27.12.2020 по 30.06.2023 становить 11870,91 грн. Позивачем також заявлено вимогу про стягнення інфляційних нарахувань на суму заборгованості відповідача у розмірі 1858,25 грн та трьох процентів річних від суми заборгованості у сумі 391,32 грн за період з 27.12.2020 по 30.06.2023 року . Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. 24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Надалі дію воєнного стану неодноразово було продовжено, зокрема Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2500-IX від 15 серпня 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, в подальшому дію воєнного стану неодноразово продовжено та на теперішній час дію воєнного стану не скасовано. Постановою КМ України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64«Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Беручи до\~уваги викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що вимоги\~в частині\~стягнення інфляційних\~втрат та\~3\~%\~річних підлягають\~стягненню з\~відповідача за\~період з 27.12.2020 року по 23.02.2022 року, включно, а саме: три відсотки річних в сумі 86,19 гривень, інфляційні витрати в сумі 285,98 гривень. З огляду\~на вищевикладене\~позовні вимоги\~підлягають задоволенню\~частково,\~а саме\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню заборгованість\~за внесками\~по управлінню\~будинком за\~період з\~ 27.12.2020\~по 30.06.2023\~року у\~розмірі \~ 11870,91\~грн.\~,\~три відсотки\~річних за\~період за\~період з\~27.12.2020\~по 23.02.2022\~ року\~у розмірі\~86,19\~гривень,\~інфляційні витрати за період з 27.12.2020 по 23.02.2022 року у розмірі 285,98 гривень, а всього 12243,08 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 86,7% у розмірі 2327,03 грн гривень.

Outcome: partial