Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Глушко З.В. звернулася до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частину заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 17 жовтня 2009 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 969. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Починаючи з весни 2022 року, сторони не проживають разом. На даний час батько дитини не надає добровільно допомогу на утримання дітей, хоча відповідач фізично здоровий та працездатний, що і змусило позивача звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, в розмірі 1/2 частини від доходу відповідача. На момент звернення до суду між сторонами не досягнуто згоди з приводу виконання відповідачем свого обов`язку по утриманню дітей. У зв`язку із викладеними обставинами позивач і звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів. 28.09.2023 року ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження по справі. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Глушко З.В. у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак представник позивача у позові просила суд проводити розгляд справи без її участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки, відзив не подав. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , 17.10.2009 року зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 969, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 17.10.2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 09.02.2010 Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 25.05.2011 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 06.10.2020 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Півнчно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). У судовому засіданні встановлено, що сторони не проживають разом, діти проживають з матір`ю, батько дітей не надає добровільно допомогу на їх утримання, хоча фізично здоровий та працездатний. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 151 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини. У судовому засіданні встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів, згідно статті 189 Сімейного кодексу України, між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини. Частиною 1\~статті 182\~Сімейного кодексу\~України встановлено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищевикладеного, вказаних норм чинного законодавства, при визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , виходячи з інтересів останніх, суд вважає, що аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей повинні бути визначені в розмірі частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із\~частиною 2\~статті 137\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги представником позивача надано суду: договір про надання правничої допомоги від 18.09.2023, укладений між адвокатом Глушко З.В. та Дьоміною К.І.; розрахунок адвоката Глушко З.В. суми гонорару за надання правничої (правової) допомоги від 18.09.2023 року; акт виконаних робіт відповідно до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 23.09.2023; квитанцію № 230923-1 від 23.09.2023. За викладених вище обставин та приймаючи до уваги досліджені в судовому засіданні надані представником позивача письмові докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, відсутність з боку відповідача заперечень з приводу стягнення таких витрат, суд із врахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт, приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат, понесених останньою на оплату правничої допомоги, в розмірі 3 000 грн. 00 коп. На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі, та оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: approved