Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

31 серпня 2023 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла вказана позовна заява. Після отримання інформації, щодо місця реєстрації відповідача, відповідно до п.2 ч.1 ст. 187 ЦПК України, ухвалою суду 01 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року було закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. В обґрунтування позову зазначає, що вона з відповідачем 08 серпня 2016 року зареєстрували шлюб у Гвіздській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. Позивач вказує, що у шлюбі з відповідачем народжені двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач зазначає, що звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Зазначила, що відповідач байдужий до своїх батьківських обов`язків. Вона не отримує від відповідача жодної грошової допомоги в матеріальному утриманні дітей. Діти проживають з нею за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її повному утриманні. Просила стягнути з відповідача аліменти на дітей у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.\~ В судове засідання позивач не з`явилася. У поданій заяві просить проводити розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач у судове засідання призначене на 24 жовтня 2023 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. З огляду на встановлення одночасного існування умов передбачених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до положень ч.2 \~ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 08 серпня 2016 року зареєстрували шлюб у Гвіздській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 (а.с.5). Відповідач є батьком двох дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6;7). Малолітні діти проживають з позивачем (матір`ю) та перебувають на її утриманні (а.с.8;9). В добровільному порядку питання щодо утримання позивач та відповідач не вирішили. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням визначеного законом мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, приймаючи до уваги, що батько дитини нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати дітей та брати участь у їх вихованні, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання дітей, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України у розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~та\~ст. 4 Закону України "Про судовий збір",\~з відповідача\~ слід стягнути\~ в дохід \~держави судовий збір в\~сумі 1073,60 грн. На підставі наведеного, ст. 180 -183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved