Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.05.2020 по справі № 63/2452/20 на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 на 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позову позивач зазначив, що окрім аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] він має також сплачувати аліменти на утримання ще однієї дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття на підставі судового наказу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.05.2019. Позивач зазначає, що у зв`язку з встановленням судовим рішенням обов`язку по сплаті аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку є занадто високим та ставить його у скрутне матеріальне становище. Ухвалою суду\~від 29\~травня 2023\~року вказана\~позовна заява\~була залишена\~без руху, позивачу запропоновано в 5-денний строк з дня вручення даної ухвали усунути недоліки позову, шляхом подання заяви. 24 серпня 2023 року на виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова\~від 29 травня 2023 року до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про усунення недоліків. Ухвалою суду від 31 липня 2023 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.178-180,191,193, ч. 5 ст.279 ЦПК України. Судом на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача направлялась копія ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 липня 2023 року разом із позовною заявою та доданими до неї документами, відповідач у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву не надала. У відповідності до ст.\~178\~ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалась. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини першої\~статті 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача, відповідно до ухвали суду від 13 жовтня 2023 року провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~статті 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування\~судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані позивачем докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для її розгляду, суд приходить до наступного. Так, за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що 05.05.2020 Дзержинським районним судом міста Харкова видано судовий наказ, яким стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. 06.05.2019 Лозівським міськрайонним судом Харківської області видано судовий наказ, яким стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17.04.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено наступне: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 р. у справі №565/2071/19 прийшов до висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. У позовній заяві [PERSON] , як на підставу зменшення розміру аліментів, посилається на те, що на підставі судового наказу, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області 06.05.2019, з нього стягуються аліменти на утримання іншої дитини сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки від доходу, що судом при визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] враховано не було. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, матеріали справи не містять та позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження свого матеріального становища на час розгляду даної справи, із яких вбачалось би, що матеріальне становище позивача погіршилось у порівнянні із його матеріальним становищем яке існувало у нього на час винесення Дзержинським районним судом м. Харкова судового наказу 05.05.2020. Звертаючись до суду з дійсним позовом, позивач не довів, що погіршилося його матеріальне становище та стягнення аліментів з нього на користь неповнолітнього сина [PERSON] впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі на користь неповнолітнього сина [PERSON] . Встановлення судовим наказом Лозівського міськрайонного суду від 06.05.2019 обов`язку позивача по сплаті аліментів на користь неповнолітнього сина [PERSON] не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на підставі судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.05.2020 на утримання дитини [PERSON] . В зв`язку з наведеним, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зменшення розміру аліментів, оскільки ним не доведено обставин, на які він посилався в обґрунтування позову.

Outcome: dismissed