Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

У грудні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» звернулося до суду з позовною заявою ом до [PERSON] про стягнення коштів, якою просив стягнути з відповідача 42\~689,13 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» посилається на те, що відповідач допустив несанкціоноване втручання у лічильник газу та подальше споживання газу поза обліком, яке було виявлено під час перевірки лічильника газу й споживання газу в порушення вимог Кодексу ГРМ, що спричинило збитки на суму 42\~689,13 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала відзив, згідно якого зазначила, що відповідач дійсно є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , та на ім`я якої відкрито особовий рахунок. Проте, під час проведення чергової повірки газового лічильнику остання була відсутня. Зазначила, що акт про порушення від 17.08.2020 р. не містить ані підпису відповідача, ані підпису уповноваженого представника споживача; акт про порушення не містить посилання на тип лічильника, не зазначено заводського номеру; також, позивачем не були дотримані вимоги щодо присутності споживача під час проведення експертизи, не було отримано згоди на проведення експертизи без її присутності або у присутності уповноваженої ним особи; зазначене підтверджує порушення встановленої законом процедури щодо проведення експертизи лічильників газу. На підставі зазначених обставин, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, вислухавши свідка, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Статтями\~1,2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб. інтересів держави. Статтею\~3 ЦК України\~визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Однією із засад судочинства, регламентованих п.3 ч.1\~ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем газу за адресою: [ADDRESS] ; особовий рахунок № [NUMBER] ; в будинку зареєстровано 6 осіб. 17.08.2020 року за адресою відповідача представниками АТ «Дніпрогаз» здійснено перевірку побутового газового лічильника та зафіксовано, що лічильник потребує додаткового огляду шляхом проведення його експертизи, складено акт про виявлені порушення №268 від 17.08.2020 року та акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи №268 від 17.08.2020 року, згідно з яким лічильник газу позивача було демонтовано для проведення експертизи. 01.10.2020 року комісією за актом №268 експертизи побутового лічильника газу встановлено, що порушена заводська пломба; відсутнє мале колесо (окружність), посадочне гніздо заповнене в`язкою речовиною пластиліном. Замість великого колеса (окружності) встановлена заглушка без відтиску тавра заводу виробника. За висновком комісії лічильник не придатний для подальшої експлуатації. 01.10.2020 року за участю споживача [PERSON] складено акт про порушення №122, який підписано без зауважень. 19.10.2020 року комісією з розгляду актів порушення оператора ГРМ за результатами розгляду акту про порушення №122 від 01.10.2020 року, було прийнято рішення, що підтверджується проведеною експертизою лічильника та складено акт-розрахунок про нарахування необлікованого об`єму природного газу в період з 17.02.2020 року по 16.08.2020 року в розмірі 42689,13 грн. та направлено відповідачу. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано статтею 714 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом ГРС, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи. Положення пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГС (тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначають види порушень споживача, внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Вищевказаною нормою закону визначено також, що приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ. У свою чергу, пункт 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС передбачає, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.\~У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРС, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Згідно з пунктами 4, 5 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу. Згідно з положеннями пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. Пунктом 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРС, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Пунктом 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. Матеріалами справи встановлено та зазначене знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, що 17.08.2020 року за адресою відповідача представниками АТ «Дніпрогаз» здійснено перевірку побутового газового лічильника та зафіксовано, що лічильник потребує додаткового огляду, шляхом проведення його експертизи. Складено акт про виявлені порушення №268 від 17.08.2020 року та акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи №268 від 17.08.2020 року, згідно з яким лічильник газу позивача було демонтовано для проведення експертизи. 01.10.2020 року комісією за актом №268 експертизи побутового лічильника газу встановлено, що порушена заводська пломба; відсутнє мале колесо (окружність), посадочне гніздо заповнене в`язкою речовиною пластиліном. Замість великого колеса (окружності) встановлена заглушка без відтиску тавра заводу виробника. За висновком комісії лічильник не придатний для подальшої експлуатації. 19.10.2020 року комісією з розгляду актів порушення оператора ГРМ за результатами розгляду акту про порушення №122 від 01.10.2020 року, було прийнято рішення, що підтверджується проведеною експертизою лічильника та складено акт-розрахунок про нарахування необлікованого об`єму природного газу в період з 17.02.2020 року по 16.08.2020 року в розмірі 42689,13 грн. та направлено відповідачу. Наведені обставини свідчать про те, що за результатами експертизи лічильника газу підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника. Отже, враховуючи зазначене, дії позивача щодо прийняття рішень про порушення та про визнання обґрунтованим донарахування обсягів природного газу, що оформлене протоколом та нарахування відповідачу боргу є правомірними та узгоджуються з породженнями Кодексу ГРС. Крім того, сума заборгованості нарахована на підставі пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17 березня 2021 року у справі 314/259/18 (провадження № 61-46918св18). Доводи представника відповідача про те, що акт про порушення від 17.08.2020 р. не містить ані підпису відповідача, ані підпису уповноваженого представника споживача; акт про порушення не містить посилання на тип лічильника, не зазначено заводського номеру, суд не приймає до уваги як такі, що не грунтуються на законі, оскільки Кодекс ГРМ не передбачає та не регулює умови складання акту про виявлені порушення. Крім того, встановлення факту несанкціонованого втручання у лічильник відноситься до повноважень комісії, яка проводить експертизу, а не контролерів, які складали акт 17.08.2020 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який є інженером АТ «Дніпрогаз», підтвердив присутність споживача - [PERSON] під час складання акту та відповідно підписання його без будь-яких зауважень, крім того, споживач надав документи, які підтверджують його реєстрацію за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком, даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання об`єктивно підтверджуються зібраними у справі доказами. Також, суд зазначає, що посилання представника відповідача на те, що акт про порушення №268 від 17.08.2020 року не відповідає вимогам, встановленим Кодексом ГРС, є необгрунтованими з огляду на те, що 01.10.2020 року комісією за актом №268 експертизи побутового лічильника газу встановлено, що лічильник не придатний для подальшої експлуатації, оскільки містить певні пошкодження. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких\~обставин,\~суд виходить\~з того,\~що відповідач\~допустив несанкціоноване\~втручання у\~вузол обліку\~газу (ВОГ)\~та подальше\~споживання газу\~поза обліком,\~яке було\~виявлено під\~час перевірки\~лічильника газу.\~За\~відсутності доказів\~на спростування\~таких обставин\~і недоведеність\~зворотного,\~суд прийшов\~до висновку\~про обґрунтованість\~позовних вимог\~стосовно порушення\~прав позивача,\~завдання йому\~збитків та\~наявність підстав\~для захисту\~прав позивача,\~а тому,\~з відповідача як\~споживача у\~сфері використання\~природнього газу,\~відносини яких\~виникли між\~постачальником (АТ\~«Оператор газорозподільної\~системи «Дніпрогаз»,\~який здійснює\~діяльність з\~розподілу природного\~газу)\~та її\~споживачем,\~яким є\~особа,\~якій на\~праві власності\~належить нерухоме\~майно до\~якого постачається\~відповідна послуга,\~підлягають стягненню на користь позивача завдані збитки у розмірі 42\~689,13 грн. Інші посилання представника відповідача, надані в судовому засіданні, суд не приймає до уваги, оскільки згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2270,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved