Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Позивач\~ТОВ "Юніт Капітал"\~звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 34 467 грн. 41 коп. та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: зі сплати судового збору у розмірі 2147, 20 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Вимоги позову мотивує тим, що 10 лютого 2020 року між відповідачем та\~ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", правонаступником якого є\~ТОВ "Юніт Капітал", укладено кредитний договір №492942338 на суму 30 000 грн. строком на 126 днів із сплатою 0,65 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Первісний кредитор своє зобов`язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконав, але останнім кредит не погашається. У зв`язку з порушенням умов договору станом на 10 лютого 2023 року у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 34 467 грн. 41 коп. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача 34 467 грн. 41 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. та понесені судові витрати в сумі 2147,20 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] 1 про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надала, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 лютого 2020 року між відповідачем та\~ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", правонаступником якого є\~ТОВ "Юніт Капітал", укладено кредитний договір №492942338 на суму 30 000 грн. строком на 126 днів із сплатою 0,65 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Первісний кредитор своє зобов`язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконав, але останнім кредит не погашається. Разом з тим, позивач вказує, що\~Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал"\~являється новим кредитором, виходячи з наступного. Так, 28 листопада 2018 року між Первісним кредитором та\~Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс"\~було укладено Договір факторингу N 28/1118-01, відповідно до умов якого до\~ТОВ "Таліон Плюс"\~перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №492942338 від 10 лютого 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №98 від 08 вересня 2020 року. 05 серпня 2020 року між\~ТОВ "Таліон Плюс"\~та\~Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Онлайн Фінанс",\~було укладено Договір факторингу N 05/0820-01, відповідно до умов якого до\~ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн Фінанс"\~перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №492942338 від 10 лютого 2020 року, що як зазначає позивач, підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року. В подальшому, 04 серпня 2023 року між\~ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн Фінанс"\~та\~Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал"\~було укладено Договір факторингу № 01/04082023. Також було укладено Додаткову угоду №25 від 21 жовтня 2020 року до договору факторингу N 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. Згідно з п. 1.3. договору факторингу, право вимоги - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Відповідно до Реєстру боржників від 04 серпня 2023 року до Договору факторингу N 01/04082023 від 04 серпня 2023 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 34467,41 грн., з яких 22201,06 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12266,35 грн. - сума заборгованості за відсотками. Зазначені докази надійшли до суду через підсистему "Електронниий суд" та скріплені кваліфікованим електронним підписом. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Статтею 512 ЦК України\~визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. У свою чергу відповідачем не доведено того, що він сплачував заборгованість за договором позики первісному чи новому кредитору. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі N 569/8962/16-ц. У порушення умов кредитного договору, а також ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно частини 1\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1\~ст. 641 ЦК України\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1,2\~ст. 1046 ЦК). В статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частина 5\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі\~Закону України "Про електронну комерцію", містять\~постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі N 524/5556/19\~та від 10 червня 2021 року у справі N 234/7159/20. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що 06.01.2021 між\~ТОВ "Манівео\~Швидка Фінансова Допомога"\~та [PERSON] був укладений договір позики відповідно до чинного законодавства. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~526,\~629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статей\~526,\~527,\~530 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у відповідача утворилась заборгованість за договором №492942338 від 10 лютого 2020 року в розмірі 34467,41 грн., з яких 22201,06 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12266,35 грн. - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі в розмірі 34467,41 грн., з яких 22201,06 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12266,35 грн. - сума заборгованості за відсотками. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147, 20 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню з відповідача у справі на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved