Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл, мотивуючи позов по тим підставам, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.07.2005\~року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюб з відповідачем був розірваний рішенням Ірпінського міського суду Київської області 04.08.2014\~року. Після розірвання шлюбу сторони продовжили спільно проживати як подружжя за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та\~ [PERSON] підтримували шлюбні стосунки, спільно вели господарство, мали спільний бюджет, виховували дитину та робили покупки в інтересах сім?ї. З середини лютого\~2021\~року сторони не проживають однією сім?єю, оскільки відповідач знайшов собі іншу жінку та пішов із сім?ї. Позивач зазначає про те, що факт спільного з відповідачем проживання однією сім?єю як подружжя підтверджується фотознімками, з яких вбачається спільне проводження часу як членів сім?ї, перепискою з телефонів. Вказує про те, що встановлення факту проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу необхідно, оскільки у вказаний період часу сторони придбали майно, яке є майном подружжя. За період проживання однією сім?єю з [PERSON] до розірвання шлюбу та після формального розірвання шлюбу 04.08.2014\~року і по середину лютого\~2021\~року сторонами було набуто у власність наступне нерухоме та рухоме майно: земельна ділянка, площею 0,1200\~га, кадастровий номер 3221084000:02:001:0604\~для індивідуального садівництва за адресою: Київська область, Бородянський район, Луб?янська сільська рада. Право власності за договором купівлі-продажу, посвідченого 03.04.2018\~року за №603 в реєстрі приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області Гринюком П.Д., зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за [PERSON] ; автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF,\~1996\~року випуску, об?єм двигуна\~ [NUMBER] , дата реєстрації 02.01.2020\~року на ім?я [PERSON] ; причіп марки ПФ-01 ФЕРМЕР,\~2018, дата реєстрації 11.04.2018\~року на ім?я [PERSON] ; автомобіль марки ВА3-2107,\~1990\~року випуску, об?єм двигуна\~ [NUMBER] , дата реєстрації 21.03.2015\~року на ім?я [PERSON] ; мопед марки FADA FD 50 QT,\~2008\~року випуску, об?єм двигуна 50, дата реєстрації 07.09.2010\~року на ім?я [PERSON] . Спірне майно було придбано за час спільного подружнього проживання, проживання однією сім?єю як чоловіка і жінки та за спільні кошти. Зазначає про те, що позивач на той час офіційно працювала та мала високий дохід, відповідач працював не офіційно та теж отримував платню, що підтверджується довідками з місця роботи позивача. З огляду на наведене, позивач вважає, що придбане сторонами майно в шлюбі та за час спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки, рухоме та нерухоме майно має бути визнане в судовому порядку об`єктом спільної сумісної власності подружжя, кожен з них має рівну частку та має вільне право розпорядження належною йому часткою подружнього майна. Оскільки за час спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки після розірвання шлюбу 04.08.2014\~року до середини лютого\~2021\~року сторонами було придбане нерухоме майно у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер 3221084000:02:001:0604\~для індивідуального садівництва за адресою: Київська область, Бородянський район, Луб?янська сільська рада, то вказана земельна ділянка має бути визнана судом спільною сумісною власністю подружжя, розділена в рівних частках між сторонами та визнано в судовому порядку право власності за кожним на вказану ділянку по частці. Щодо рухомого майна, позивач вважає, що в судовому порядку воно також має бути визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя та розділене таким чином з врахуванням проживання дитини разом з позивачем. Враховуючи викладене, позивач просить встановити факт проживання однією сім?єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] в період з 04.08.2014\~року по середину лютого\~2021\~року. Визнати спільною сумісною власністю подружжя за час проживання в шлюбі та однією сім?єю як чоловіка та жінки [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , набуте ними нерухоме та рухоме майно: земельну ділянку, площею 0,1200\~га, кадастровий №3221084000:02:001:0604\~для індивідуального садівництва за адресою: Київська область, Бородянський район, Луб?янська сільська рада; автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF,\~1996\~року випуску, об?єм двигуна\~ [NUMBER] , дата реєстрації 02.01.2020\~року на ім?я [PERSON] ; причіп марки ПФ-01 ФЕРМЕР,\~2018, дата реєстрації 11.04.2018\~року на ім?я [PERSON] ; автомобіль марки ВА3-2107,\~1990\~року випуску, об?єм двигуна\~ [NUMBER] , дата реєстрації 21.03.2015\~року на ім?я [PERSON] ; мопед марки FADA FD 50 QT,\~2008\~року випуску, об?єм двигуна 50, дата реєстрації 07.09.2010\~року на ім?я [PERSON] . В порядку поділу майна визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1200\~га, кадастровий номер 3221084000:02:001:0604\~для індивідуального садівництва за адресою: Київська область, Бородянський район, Луб?янська сільська рада. В порядку поділу майна визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1200\~га, кадастровий №3221084000:02:001:0604\~для індивідуального садівництва за адресою: Київська область, Бородянський район, Луб?янська сільська рада. В порядку поділу майна визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF,\~1996\~року випуску, об?єм двигуна\~1781, дата реєстрації 02.01.2020\~року на ім?я [PERSON] . В порядку поділу майна визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на: причіп марки ПФ-01 ФЕРМЕР,\~2018, дата реєстрації 11.04.2018\~року на ім?я [PERSON] ; автомобіль марки ВА3-2107,\~1990\~року випуску, об?єм двигуна\~ [NUMBER] , дата реєстрації 21.03.2015\~року на ім?я [PERSON] ; мопед марки FADA FD 50 QT,\~2008\~року випуску, об?єм двигуна 50, дата реєстрації 07.09.2010\~року на ім?я [PERSON] . Стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , судові витрати по оплаті судового збору в сумі\~1924,95 грн. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Ухвалою суду від 11.06.2021 по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового розгляду. Ухвалою суду від 26.01.2023 по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили його задовольнити. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача просили в задоволенні позову відмовити. До суду від відповідача надходив відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає про те, що дійсно сторони перебували у шлюбі з 02.07.2005. Після розірвання шлюбу позивач та відповідач разом не проживали, однією сім`єю не жили, спільного господарства не вели, шлюбних стосунків не підтримували, спільного бюджету не мали та не робили ніяких покупок в інтересах сім`ї. Вказує про те, що шлюб було розірвано за ініціативою позивача. Після розірвання шлюбу відповідач переїхав з квартири, де під час шлюбу проживав з позивачем до своєї квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , де став проживати разом зі своєю матір`ю, сестрою та її чоловіком. Проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується відміткою в паспорті громадянина України. За вказаною адресою відповідач отримував поштову кореспонденцію, оплачував телекомунікаційні послуги. В період з 2015-2018 роки відповідач регулярно їздив на заробітки за кордон, що стверджується відмітками в паспорті громадянина України для виїзду за кордон. Відповідач також вказує про те, що фотографії, долучені позивачем до позову, не є належним доказом спільного проживання, оскільки з них не можливо встановити, у який період часу відбувалися події. Щодо роздруківок переписки, яку позивач надала в якості доказу спільного проживання, відповідач вказує про те, що така переписка не містить інформації, яка б доводила факт спільного проживання. Відповідач намагався підтримувати з позивачем відносини з метою піклування про спільну дитину. Враховуючи викладене, відповідач вважає позов необґрунтованим, безпідставним, в задоволенні позову просить відмовити. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, вислухавши думку сторін по справі та покази свідків, виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ч.1 статті 5 ЦПК України, зазначено про те, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. У відповідності з ч. 1ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч. 1ст. 76 ЦПК України). Частиною 2 ст.\~78\~ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.07.2005\~року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Шлюб між [PERSON] та\~ [PERSON] було розірвано рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.08.2014 по справі №367/4180/14-ц. Судом встановлено, що право власності на земельну ділянку, площею 0,1200\~га, кадастровий номер 3221084000:02:001:0604\~для індивідуального садівництва за адресою: Київська область, Бородянський район, Луб?янська сільська рада, було зареєстровано 03.04.2018 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області Гринюком П.Д. від 03.04.2018\~року за № 603. Наведене стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності, сформованого 09.04.2021. Право власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF,\~1996\~року випуску, об?єм двигуна\~1781, 02.01.2020\~року зареєстрований за [PERSON] . Право власності на причіп марки ПФ-01 ФЕРМЕР,\~2018, 11.04.2018\~року зареєстрований за [PERSON] . Право власності на автомобіль марки ВА3-2107,\~1990\~року випуску, об?єм двигуна\~1451, дата реєстрації 21.03.2015\~року зареєстрований за [PERSON] . Право власності на мопед марки FADA FD 50 QT,\~2008\~року випуску, об?єм двигуна 50, 07.09.2010\~року зареєстрований за [PERSON] . Наведене підтверджується листом ТСЦ МВС №3247 від 15.03.2021. Згідно довідки, виданої № 53 від 26.04.2021, [PERSON] дійсно працює в ПАТ «Ветропак Гостомельський Склозавод» з 30.08.1994 по теперішній час. В судовому засіданні були допитані свідки, які суду показали наступне. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач по справі є її кумом, братом її чоловіка. Вказала про те, що [PERSON] почала жити з [PERSON] у 2003 році, в 2014 році розвелися. [PERSON] жив у гаражі, у 2015 році поїхав на заробітки, купив автомобіль. Свідок [PERSON] суду показав, що він є сином [PERSON] , вказав про те, що батько проживав з ними до лютого 2021 року, допомагав будувати будинок, автомобіль вибирали разом. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її вітчимом. [PERSON] жив з ними до 2021 року, разом їздили на дачу, робили все разом, у 2021 році [PERSON] та [PERSON] розійшлися. Свідок [PERSON] суду показав, що відповідач по справі брат його дружини, у 2014 році розвелися, пару місяців жив у гаражі, потім у своєї матері, разом з ним свідок їздив на заробітки за кордон, після 2014 року сторони проживали окремо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач по справі її рідний брат. У 2014 році сторони розійшлися, більше разом не проживали. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є головою ОСББ в будинку, де жили разом сторони. До війни сторони проживали разом. Точно сказати, коли позивач та відповідач почали проживати окремо не може. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою по земельній ділянці у с. Луб`янка. Свідок знає відповідача з 2018 року, в с. Луб`янка відповідач перебував сам, свідок бачила в с. Луб`янка лише матір відповідача. Крім того, позивачем до суду надано роздруківки особистої переписки, з якої вбачається, що сторони вели спільне господарство, піклувались один про одного. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя (ч. 2 ст. 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України "Про Всеукраїнський перепис населення" від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Юридичне поняття шлюбу визначено в частині 1 статті 21 СК України, де вказано про те, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). У постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 587/302/16 (провадження № 61-18522св18) Верховний Суд вказав, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили спільно близько 15 років, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. З урахуванням положень вищевказаних норм закону та встановлених в судовому засіданні обставин, факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу підлягає встановленню у період з 04.08.2014 року по середину лютого 2021 року. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення\~глави 8 СК України. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно із частинами 2 та 3 статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З огляду на викладені обставини, враховуючи, що спірне нерухоме та рухоме майно придбане сторонами під час перебування у фактично шлюбних відносинах та відповідачем не надано доказів на спростування презумпції спільності права власності на майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог і наявність підстав\~для поділу майна, набутого стронами, враховуючи, що відповідач ніяким чином не спростував наведені доводи позивача. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже судовий збір підлягає стягненню з відповідача в розмірі 1924,95 грн.

Outcome: approved