Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Адвокат Ярмак С.В. звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова в інтересах [PERSON] , з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 12 листопада 2013 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис: 989. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , котра фактично мешкає з позивачем, спір про місце проживання дитини відсутній. Надалі, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили. Представник позивача акцентує увагу, що сторонам не вдається досягти домовленості щодо утримання малолітньої дитини з причин ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та обговорення питання на предмет матеріального утримання доньки. Тимчасової держаної допомоги на утримання дитини позивач не оформлювала. Крім того, представник позивача зазначає, що у відповідача відсутні інші діти, стягнень на утримання за виконавчими документами з нього не проводяться, непрацездатних батьків він не має, працездатний, перешкоди у зв`язку з проблемами зі здоров`ям відсутні. У зв`язку із викладеним вище, позивач в особі свого предсатвника звернулася до суду з вимогом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Питання про заочний розгляд розгляд справи вирішено ухвало Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2023 року. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, перевіривши їх доказами, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Сторони від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюб розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2020 року. Суд вбачає, що сторонам не вдається досягти домовленості щодо утримання малолітньої дитини з причин ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та обговорення питання на предмет матеріального утримання доньки. Тимчасової держаної допомоги на утримання дитини позивач не оформлювала. Крім того, судом взято до уваги, що у відповідача відсутні інші діти, стягнень на утримання за виконавчими документами з нього не проводяться, непрацездатних батьків він не має, працездатний, перешкоди у зв`язку з проблемами зі здоров`ям відсутні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч.ч. 1-2\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У пункті 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~статті 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже, аналізуючи положення статті\~182\~та\~184 СК України\~слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2\~ст. 182 СК України. Разом з тим, нормою\~статті 184 СК України\~не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»\~прожитковий мінімум на дітей віком дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. За змістом статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи викладене вище, а також той факт, що відповідач не скористався правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, відзиву на позову заяву, пояснень по суті спору, заперечень до суду не надав, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 01 серпня 2023 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 01 серпня 2023 року. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною 6\~статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3 частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, позивач від сплати судового збору звільнений, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі - 1073,60 грн.

Outcome: approved