Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

У липні 2023 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування\~позову зазначила, що відповідачі по справі є співвласниками квартири [ADDRESS] та користувачами електричної\~енергії. 19.01.2023 року під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок за адресою: [ADDRESS] , було виявлено розкрадання електричної енергії, про що складено акт про порушення № Дн 006350, відповідно до якого зафіксовано «самовільне підключення струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано алюмінієвим дротом СІП 2*16 мм., кв., від ввідних дротів на сусідню квартиру та через горище будинку змонтовано на автоматичний вимикач 40А, через який мідним дротом перерізом 4 мм., кв., до автоматичних вимикачів навантаження, електрична енергія споживається, приладом обліку не обліковується. Порушення продемонстровано споживачу». Відповідно до вказаних обставин було складено акт про порушення № Дн 006350 від 19.01.2023 року, який відповідач [PERSON] підписала без будь-яких зауважень. На засіданні комісії з розгляду актів про порушення, яке відбулося 26.01.2023 року за участі відповідачів, де останні підстав для спростування без облікового споживання електроенергії не надали, а тому, на підставі акту про порушення № Дн 006350 від 19.01.2023 року було прийнято рішення про нарахування не облікованої електричної енергії у розмірі 68\~466,50 грн. та складено протокол № 08/23. Розрахунок по акту, протокол засідання комісії № 08/23. та досудову претензію було вручено відповідачам, про що відповідач [PERSON] поставила власний підпис та вказала, що з протоколом ознайомлена та з рішенням згодна. Відповідач [PERSON] відмовився від підпису. Враховуючи, що відповідачі до цього часу вартість не облікованої електричної енергії не сплатили, представник позивача звертається до суду та просить стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача суму не облікованої електричної енергії у розмірі 68\~466,50 грн. та судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2\~684 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7\~000 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2023 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2023 року клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено, витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону громадянкою України [PERSON] 10.10.2023 року від Державної прикордонної служби України надійшла відповідь про відсутність інформації про перетин кордону [PERSON] . Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, надала пояснення аналогічні заявленим вимогам, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, також вказала, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані протягом 5 днів з моменту винесення рішення. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву у якій заперечував проти стягнення з нього суми боргу, оскільки він 10 років там не проживає, вважає, що саме з вини відповідача [PERSON] було розкрадання електроенергії. Окрім того, на його утриманні перебувають малолітні діти. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи повідомлялася\~належним чином,\~однак конверт\~повернувся до\~суду з\~відміткою «за\~закінченням терміну\~зберігання», про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив не подала, будь-яких заяв від неї не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачам були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення по справі. На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності належним чином повідомленого відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідачам [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування частки домоволодіння від 30.03.2011 року у рівних частках належить 34/50 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 9-10). [PERSON] та [PERSON] 24.01.2020 року зареєстрували шлюбу (а.с. 10 оберт). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.08.2020 року, відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 17/50 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 12). 19.01.2023 року під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок за адресою: [ADDRESS] , було виявлено розкрадання електричної енергії, про що складено акт про порушення № Дн 006350, відповідно до якого зафіксовано «самовільне підключення струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано алюмінієвим дротом СІП 2*16 мм., кв., від ввідних дротів на сусідню квартиру та через горище будинку змонтовано на автоматичний вимикач 40А, через який мідним дротом перерізом 4 мм., кв., до автоматичних вимикачів навантаження, електрична енергія споживається, приладом обліку не обліковується. Порушення продемонстровано споживачу» (а.с. 6). Згідно із п. 8.2.5 Правил контролерами було складено Акт про порушення № Дн 006350 від 19.01.2023 року, який було підписано [PERSON] без будь-яких зауважень (а.с. 6). На засіданні комісії з розгляду актів про порушення, яке відбулося 26.01.2023 року за участі відповідачів, де останні підстав для спростування без облікового споживання електроенергії не надали, а тому, на підставі акту про порушення № Дн 006350 від 19.01.2023 року було прийнято рішення про нарахування не облікованої електричної енергії за період з 19.07.2022 року по 19.01.2023 року у розмірі 68\~466,50 грн. та складено протокол № 08/23(а.с. 5). Розрахунок кількості не облікованої електричної енергії проведено за період з 19.07.2022 року по 19.01.2023 року, тобто за 184 дні, відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, затверджених постановою НКРЕ від 14.03.2018 року № 312. Загальна сума завданих збитків становить 68\~466,50 грн. (а.с. 7). Розрахунок по акту, протокол засідання комісії № 08/23 та досудову претензію було вручено відповідачам, про що відповідач [PERSON] поставила власний підпис та вказала, що з протоколом ознайомлена та з рішенням згодна. Відповідач [PERSON] відмовився від підпису, однак заборгованість сплачена не була (а.с. 5). Відносини між сторонами регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕ від 14.03.2018 року № 312 (далі-Правила), ЦК України. Положеннями п. 5.5.5. Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів),сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору; забезпечити безперешкодний доступ представникам постачальника послуг комерційного обліку, електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача; Згідно із п. 8.2.4. Правил, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу. Відповідно до п. 8.2.5. Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. На підставі п.п. 2.3.11 та 2.3.12 Правил комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил. Споживання електричної енергії за відповідним тарифом (ціною) відповідно до комерційної пропозиції має бути забезпечене окремим комерційним обліком. Окремі площадки вимірювання мають бути забезпечені засобами вимірювальної техніки, які дають можливість організувати комерційний облік за відповідним тарифом (ціною) на всій площадці вимірювання. Електрична енергія, яка використовується на об`єкті побутового споживача на непобутові потреби, обліковується та оплачується окремо за відповідними тарифами. Згідно із ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до вимог ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, відповідача, будучи співвласниками квартири [ADDRESS] , зобов`язані утримувати майно, що їм належить. Посилання відповідача про те, що він 10 років не проживає у зазначеному домоволодінні суд до уваги не приймає, оскільки, відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Перебування на утриманні малолітніх дітей, на що посилався відповідач [PERSON] , не підтверджено належними та допустимими доказами і жодним чином не впливає на обов`язок відповідача, як співвласника, відшкодувати завдані збитки, оскільки не є підставою для звільнення його від відповідальності. Окрім того, з моменту засідання комісії пройшов тривалий час, однак відповідачами не було вжито жодних дій зі сплати вартості не облікованої електричної енергії. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (висновок Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17). Згідно із ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 80\~ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Стаття 129\~Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, а також те, що відповідачі, будучи співвласниками зазначеної квартири та споживачами електроенергії, допустили використання електричної енергії поза приладом обліку, чим завдали збитків позивачу в розмірі 68 466,50 грн., суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, однак судовий збір віднесений до складу судових витрат, які не є зобов`язанням в розумінні ст. 509 ЦК України та відсутні підстави для стягнення їх на підставі ст. 543 ЦК України в солідарному порядку, як про те просив представник позивача, а тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. (а.с. 4) необхідно стягнути у рівних із відповідачів по справі. Також суд роз`яснює представнику позивача, що, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved