Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

05 вересня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №24504-01/2022 в розмірі 44970 гривень 00 копійок, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору.\~ Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №25405-01/2022, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами вказаного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 31 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №31012023, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, що вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №31012023 від 31 січня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 44970 гривень 00 копійок, з яких: 15000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 29970 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками; 0 гривень 00 копійок сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 31 січня 2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцію. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №24504-01/2022 у розмірі 44970 гривень 00 копійок, з яких: 15000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 29970 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками,\~ в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2023 року вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідача встановлено строк для поданні відзиву на позовну заяву. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Судом встановлено, що 26 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір надання фінансового кредиту №25504-01/2022, який підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Згідно п.1.1 вказаного Договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.2 зазначеного Договору, тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 24 лютого 2022 року. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Згідно п.1.3 вказаного Договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% (процентів) на добу. Відповідно до п.1.5 зазначеного Договору, для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,5% за добу за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів з моменту надання кредиту. Згідно п.1.7 вказаного Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Відповідно до п.2.1 зазначеного Договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п.2.4 вказаного Договору, якщо відповідно до пункту 1.5 цього договору, клієнт прострочить виконання зобов`язання, або в разі пролонгації кредиту зі зниженою процентною ставкою, нараховані згідно умов договору проценти підлягають перерахуванню за процентною ставкою 3,2% на добу, з першого дня прострочення користування кредитними коштами та оплаті клієнтом в повному обсязі на загальних умовах, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Відповідно до п.2.5 зазначеного Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого для надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Згідно п.3.1.4 вказаного Договору, товариство має право без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним договором третій особі, в зв`язку з чим відбудеться заміни сторони кредитодавця за цим договором. Відповідно до п.3.4.2 зазначеного Договору, клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором. Згідно п.4.3 вказаного Договору, у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п.1.2 цього договору та/або в додатку до цього договору, проценти, передбачені 2.4 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але у будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Відповідно до п.6.1 зазначеного Договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Як вбачається з Графіку платежів, який є додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №24504-01/2022 від 26 січня 2022 року, сторони цього договору погодили, що [PERSON] повертає кредит з урахуванням процентів у загальній сумі 26250 гривень 00 копійок. Вказаний графік платежів підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Крім того, під час укладення вищевказаного договору, відповідачем [PERSON] підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором інформацію про умов його кредитування. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Так, 31 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» («Фактор») та ТОВ «ФК «Інвеструм» («Клієнт») укладено договір факторингу №31012023. Відповідно до п.1.1 вказаного Договору, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інших платежів, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №31012023 від 31 січня 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №24504-01/2022 у загальній сумі 44970 гривень 00 копійок, з яких: 15000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 29970 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» доведено факт укладення між ТОВ «ФК «Інвестгруп» та [PERSON] договору про надання фінансового кредиту №24504-01/2022 від 26 січня 2022 року, а також перехід до позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги за вказаним договором. У позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стверджує, що останнє за договором факторингу №31012023 від 31 січня 2023 року набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №24504-01/2022 від 26 січня 2022 року в сумі 44970 гривень 00 копійок, з яких: 15000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 29970 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками, 0 гривень 00 копійок сума заборгованості за пенею. Однак, суд звертає увагу, що позивач ТОВ «ФК «Євпропейська агенція з повернення боргів» як фактор мав за договором факторингу отримати не лише кредитний договір, але і документацію, що стосується перерахування коштів на рахунок боржника, а також заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника, тобто мав отримати детальні розрахунки заборгованості за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги. До позовної заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» додано: розрахунок заборгованості за кредитним договором №24504-01 від 26 січня 2022 року за період з 31 січня 2023 року по 31 липня 2023 року, відповідно до якого, станом 31 січня 2023 року заборгованість [PERSON] становила 44970 гривень 00 копійок, з яких: 15000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 29970 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками, та до 31 липня 2023 року залишилася незмінною. Разом із цим, з вищевказаного наданого позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» додатку до позовної заяви, неможливо встановити отримання відповідачем від кредитодавця кредитних коштів, дійсний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, періоди за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачем платежів тощо. Зазначені суми заборгованості за кредитом, які встановлені позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є відображенням виключно односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, внаслідок чого не можуть слугувати доказами безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача з огляду на їх неналежність та не допустимість. Належних розрахунків заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Верховний Суд 30 січня 2018 року у справі №161/16891/15-ц дійшов висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Однак, у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо, на підтвердження перерахування ТОВ «ФК «Інвеструм» відповідно до умов договору №24504-01/2022 від 26 січня 2022 року, кредитних коштів на рахунок відповідача [PERSON] . При цьому, суд звертає увагу, що ні договір про надання фінансового кредиту №25504-01/2022 від 26 січня 2022 року, ні додатки до нього, у тому числі інформація щодо умов кредитування, не містить реквізитів платіжної банківської картки відповідача [PERSON] , на яку, у відповідності п.1.7 вказаного договору, ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язався перерахувати кредитні кошти. Відсутність в документах, які були складені під час укладення відповідачем [PERSON] з ТОВ «ФК «Інвеструм» договору про надання фінансового кредиту №25504-01/2022 від 26 січня 2022 року, реквізитів платіжної банківської картки відповідача [PERSON] унеможливлює виконання взятих ТОВ «ФК «Інвеструм» на себе зобов`язань за вказаним договором щодо перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів. Крім того, Верховний Суд України у постанові від 14 червня 2018 року в справі №364/737/17 зазначив, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Таким чином, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», звертаючись до суду з даним позовом, повинен був отримати від первинного кредитора, у даному випадку ТОВ «ФК «Інвеструм» первинні документи, які підтверджують перерахування на належний відповідачу [PERSON] рахунок чи видачу йому коштів за вищевказаним кредитним договором, а також розміру заборгованості за ним. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Створені позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» документи, які містять інформацію про розмір заборгованості відповідача [PERSON] , не є належними доказами фактичного отримання відповідачем коштів від позикодавця або здійснення розрахункових операції в його інтересах. За вказаних обставин, суд позбавлений об`єктивної можливості встановити отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів за вищевказаним договором, перевірити розмір нарахованих сум боргу та процентів. Звертаючись до суду, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, однак не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не довів заявлених позовних вимог, що є його, а не відповідача, процесуальним обов`язком, передбаченим статтями 12, 13, 81 ЦПК України. Вказаний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 03 серпня 2022 року у справі №156/268/21. Крім того, у своїй позовній заяві до суду ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просив розглянути справу у його відсутність, при цьому до розгляду справи по суті клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа № 755/18920/18, провадження № 6117205ск19. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено належними та допустимими доказами заявлені вимоги, внаслідок чого підстави для задоволення позову відсутні. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволенню не підлягають у повному обсязі, відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed