Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» (далі ТДВ «СК «Альфа-Гарант»), за участі третьої особи: [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якій просить стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі 20969,80 грн., та витрати на правову допомогу. Позов обґрунтований такими обставинами. 21 червня 2023 року о 18 годині 40 хвилин [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ford Transit», державний номерний знак [NUMBER] , в м. Одесі, по вул. М. Грушевського, звертаючи на вул. Бугаївська, не врахував дорожню обстановку, не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині та скоїв зіткнення з велосипедом, який рухався по велосипедній доріжці позначеною розміткою 1.28.1 під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, чим порушив п. 10.4 «Правил дорожнього руху України». Внаслідок ДТП [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забоїв та саден кінцівок, саден лівого стегна та лівої гомілки, в/з передпліччя. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 липня 2023 року у справі №521/17683/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто у вчиненні вищевказаної ДТП за участі [PERSON] . Відповідно до схеми місця ДТП від 21 червня 2023 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ». Стверджував, що внаслідок ДТП позивачу було заподіяно майнову шкоду у вигляді витрат на лікування та механічних пошкоджень електровелосипеда та мобільного телефону: з метою лікування позивачем 21, 22 та 29 червня 2023 року було придбано лікарські засоби на загальну суму 670, 80 грн.; вартість ремонту телефону Iphone склала 4000,00 грн.; вартість матеріального збитку електровелосипеда E-motion відповідно до звіту про незалежну оцінку склала 14799,00 грн.; вартість виконання звіту про оцінку майна склала 1500,00 грн., загальна сума 20969, 80 грн., та витрати на правову допомогу, які позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, згідно поданої позовної заяви, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позивач не звертався до Товариства із заявою про виплату страхового відшкодування, тому позов є передчасним та необґрунтованим. Стверджував, що позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що він є власником електричного велосипеда, крім цього не надав страховик велосипед для огляду у строки, встановлені законом, не зберіг велосипед у такому стані, в якому він знаходився після ДТП, зазначив, що на його думку, сума страхового відшкодування може складати не більше 8268,00 грн. Крім цього вказав, що страховик не має правових підстав відшкодовувати вартість ремонту телефону, адже в матеріалах справи відсутні будь які докази того, що він був пошкоджений в результаті ДТП. Відповідач стверджував, що товариство не має правових підстав для виплати страхового відшкодування, адже в первинній довідці ДАІ, а ні в постанові суду про притягнення винного до адміністративної відповідальності не вказано, що позивач отримав травми внаслідок даного ДТП, з підстав чого відповідач просив суд частково задовольнити позовні вимоги на суму 8268,00 грн., в інші частині просив суд відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково, з огляду на наступне. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~5,\~6\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. 21 червня 2023 року о 18 годині 40 хвилин [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ford Transit», державний номерний знак [NUMBER] , в м. Одесі, по вул. М. Грушевського, звертаючи на вул. Бугаївську, не врахував дорожню обстановку, не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині та скоїв зіткнення з велосипедом, який рухався по велосипедній доріжці позначеною розміткою 1.28.1 під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, чим порушив п. 10.4 «Правил дорожнього руху України». В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Отже, між сторонами виникли зобов`язання у зв`язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 липня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто у вчиненні вищевказаної ДТП за участі [PERSON] (а.с. 8). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 червня 2023 року, додатковому доказуванню не підлягає. Встановлено, що внаслідок вищевказаного ДТП, [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забоїв та саден кінцівок, саден лівого стегна та лівої гомілки, в/з передпліччя, що підтверджується довідкою КНП «Міська клінічна лікарня №1» ОМР від 21 червня 2023 року (а.с. 9). Позивач стверджує, що з метою лікування ним були понесені витрати на придбання лікарських засобів на загальну суму 670, 80 грн., надав суду чеки, однак в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження необхідності придбання вказаних товарів, відсутнє призначення лікаря на їх покупку, з підстав чого позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», поліс №211981764 (а.с. 11). В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зокрема, велосипед, що належить позивачу. Відповідно до звіту ТОВ «Експертне бюро «Айстра» №576-ОД/1.3 про незалежну оцінку електровелосипеда E-Motion: Ринкова вартість електровелосипеда, до моменту його пошкодження, отримана порівняльним підходом на дату оцінки склала: 21105, 00 грн.; Вартість розміру матеріального збитку, причиненому власнику електровелосипеда E-Motion, без урахування ПДВ на дату оцінки, складає 14799, 00 грн. (а.с. 14-27). Вказаний Звіт сторонами не оскаржувався, клопотання про призначення судової експертизи відповідачем суду не надано. Встановлено, що позивач поніс витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження та сплатив ТОВ «Експертне бюро «Айстра» грошові кошти за проведення дослідження у розмірі 1500, 00 грн. (а.с. 28). Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно постанови Верховного Суду від 29 липня 2019 року по справі № 501/212/17 потерпілий, в силу норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право на отримання страхового відшкодування і не зобов`язаний повідомляти про страховий випадок страхову компанію, яка за законом повинна здійснювати страхове відшкодування, так як цей обов`язок покладено саме на водія забезпеченого транспортного засобу. Статтями 28, 29 Закону №1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, вимоги [PERSON] про відшкодування майнової шкоди є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково, у розмірі 14799,00 грн., відповідно до Звіту ТОВ «Експертне бюро «Айстра» та 1500,00 грн витрати, понесені на визначення розміру матеріального збитку, завданого в результаті ДТП. Позивач стверджує, що в результаті ДТП був пошкоджений також його мобільний телефон, надав до суду гарантійний талон та чек про оплату вартості ремонту мобільного телефону iPhone 11 на суму 4000, 00 грн., однак суд не приймає до уваги вказані документи як докази, оскільки позивачем не доведено факт належності мобільного телефону, якому було проведено ремонт, саме позивачу, та факт спричинення шкоди телефону саме в результаті ДТП, яка сталася 21 червня 2023 року, з підстав чого позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що 19 липня 2023 року позивач та адвокат Берзінь С.Л. уклали договір про надання професійної правової допомоги (а. с. 6). Згідно вимог позовної заяви, позивач просив суд стягнути витрати на правову допомогу, у тексті позову надав орієнтовний розрахунок позовних вимог в цій частині у розмірі 8000, 00 грн. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні будь-які акти виконаних робіт, зазначення переліку та вартості послуг, які були надані адвокатом Берзінь С.Л. та підтвердження їх оплати позивачем, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю. Судовий збір по справі становить 1073,60 грн., від сплати якого позивач звільнений на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому, з урахуванням проценту задоволення позовних вимог (78%), до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 836,94 грн. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: partial