Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

покликаючись на наявність арешту на спадкове майно, ухвала про який винесена в цивільній справі, яка не стосується його померлої матері, позивач у поданій 11 серпня 2023 року позовній заяві просить його скасувати. Позивач у поданій до суду заяві підтримав позов повністю і по аналогічних мотивах. Стверджує, що він спілкувався з відповідачами, які були протилежними сторонами у спорі, що розглядався судом і повідомили його, що між ними на даний час відсутні будь-які неврегульовані грошові відносини, а в ухвалі суду про затвердження мирової угоди по їх справі чітко вказано, що арешт втрачає дію після повного розрахунку, який мав відбутися не пізніше 19 січня 2002 року, тому абсурдним є арешт, який документально "вісить" більше 20 років. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог:\~приватний нотаріус\~Рівненського районного\~нотаріального округу\~Рівненської області\~Ганна Банацька у поданій до суду заяві від 14 вересня 2023 року не заперечує проти задоволення позову. Всіх учасників справи відповідно до ст.74-76\~ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] до суду не з"явилися. Позивач просить слухати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Третя особа не заперечує проти розгляду справи без її участі. Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони, дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку заочного розгляду у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Вимоги ст.214\~ЦПК Кодексу зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.16\~цього кодексу звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і в силу ст.ст.10, 60 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлені такі обставини. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] . Після смерті матері позивач звернувся до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Банацької Ганни Степанівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, долучивши до даної заяви всі необхідні документи. 10 березня 2023 року приватний нотаріус виніс постанову № 23/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій вказано, що при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом виявлено наявність арешту, зареєстрованого в Єдиному рестрі заборон відчуження нерухомого майна, що є невід?ємною архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: - тип обтяження: арешт (архівний запис); -реєстраційний номер обтяження: 7600627; -зареєстровано: 21.07.2008 року 14:18:14 за №7600627 реєстратором: Рівненська районна державна нотаріальна контора, 33000, Рівненська обл., м.Рівне, вул.П.Могили, 226 (0362)635738; -підстава обтяження: ухвала 2573, від 07.08.2001 року, Рівненський райсуд; ?-об?єкт обтяження: невизначене майно, все майно; -власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; - додаткові данні: архівний номер: 2218885ROVNO883, Архівна дата: 07.08.2001, Дата виникнення 07.08.2001, №реєстру: 172641-1072, внутр. № 9701302829F246315059 коментарій: 46/01. Крім того в даній постанові нотаріус зазначив, що по даному обтяженні суб?єкт (власник) [PERSON] вказана без ідентифікуючих даних особи (відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків, дата народження, тощо). Ознайомившись з відповідними матеріалами позивач встановив, що даний арешт накладений Рівненським районним судом Рівненської області 30 липня 2001 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу згідно з договором позики, а саме суд ухвалив: Накласти арешт на помешкання [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , а також на все майно, що належить особі і знаходиться за місцем проживання. 19 жовтня 2001 року по даній справі винесена ухвала про затвердження мирової угоди сторін, яка набрала законної сили 05.11.2001, відповідно до умов якої [PERSON] визнає позовні вимоги [PERSON] в повному об`ємі і зобов`язується до 19 січня 2002 року сплатити [PERSON] суму еквівалентну 1 200 доларів США частинами, що становить суму боргу згідно договору позики, а також витрати по даній справі: а саме державне мито в сумі 66 гривень та 200 гривень витрат за надания юридичної допомоги. Справу провадженням закрити. Арешт з помешкання відповідачки зняти після повернення позивачу всіх сум згідно даної ухвали. До спірних\~правовідносин підлягають\~застосуванню такі норми права. Згідно із ст.41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини i основоположних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом права власності, визначеного ст.317 ЦК України, право власності це право володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.5 ст.1268 ЦК встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.1, 3 ст.1296 ЦК України спадкоемець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За результатами\~аналізу встановлених\~обставин справи\~та вищенаведених\~правових норм\~можна дійти\~таких висновків. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов"язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Зі змісту ч.3 ст.16 ЦК вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно змісту ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно її позбавлений, право приватної власності є непорушним. Аналогічний висновок викладений і в ч.1 ст.321\~ЦК України та ст.1 Першого протоколу Конвенції. Вирішуючи спір, суд, перевіривши доводи сторін, не порушуючи норми ст.ст.10, 11 ЦПК України, ч.4 ст.129\~Конституції України вважає за необхідне вирішити спір по суті, забезпечивши право позивача на судовий захист, гарантований йому ст.ст.55, 124\~Конституції України та передбачений ст.ст.3, 4 ЦПК України, виконуючи свої процесуальні функції у забезпеченні змагального цивільного процессу. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України). Ст.391 ЦК України визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. П.п.4.15. та 4.18. п.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. П.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" містить роз?яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов?язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до п.2 постанови N 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред?явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Враховуючи, що приватний нотаріус Банацька Ганна Степанівна відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав наявності арешту накладеного на спадкове майно, позивач набув право звернення до суду за захистом свого інтересу, пов`язаного з переходом права власності на спірне майно. Системний аналіз норм права про спадкування свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку, накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право спадкоємця. У суду не виникає сумніву в тому, що мати позивача [PERSON] [INFO] , яка все життя прожила по [ADDRESS] , що підтверджується відповідними документами, жодних коштів в [PERSON] в позику не отримувала, тобто вищевказані ухвали винесені щодо громадянки [PERSON] [INFO] , мешканки [ADDRESS] , яка є повною тезкою померлої матері позивача, та арешт накладений на саме на будинковолодіння [ADDRESS] і все майно боржниці, не стосується матері позивача. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов?язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов?язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При вирішенні питання про розподіл судових\~витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у поданій до суду заяві позивач не наполягав на відшкодуванні судових витрат, суд, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, що полягає у розгляді справи у межах заявлених вимог, не стягує з відповідача понесені позивачем документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене,

Outcome: approved