Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] \~звернулися до\~суду з\~вищезазначеним позовом\~до відповідача Виконкому Довгинцівської районної\~в місті\~ради та просять суд визнати 2/3 частки квартири [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , померлого [INFO] , визначивши належність по 1/3 з цих 2/3 часток нерухомого майна та визнавши за ними, позивачами, право власності по 1/2 частки вказаної квартири за кожним, посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Під час шлюбу народилась спільна донька [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] позивачами набуто майно шляхом укладання договору купівлі-продажу квартири від 24.04.2013 року, реєстровий номер 563 об`єкт нерухомого майна №49188712110 п`ятикімнатна квартира житловою площею 68,3 м.кв., загальною площею 101,25 м.кв., розташовану на дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей з Витягу про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень індексний номер 2876621 від 24.02.2013 року зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на праві спільній частковій власності: 1/3 частки належить [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; - 2/3 частки належить [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Після смерті [PERSON] дружина [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Відкрита спадкова справа №15/2020, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кноль О.А. у строк, визначений для прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом від померлого на спадкове майно після смерті [PERSON] не змогли, оскільки приватним нотаріусом прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.02.2021 року. З метою реалізації спадкових прав, просять задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 22 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачів [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, та у відсутність позивачів, на позовних вимогах наполягає. До суду надійшла заява представника виконкому Довгинцівської районної у місті ради Таборовець Н.В. про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо вимог позивача не має, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до статті 41\~Конституції України та частин першої та другої статті 321 ЦК України\~ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Як встановлено судом, на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2013 року про купівлю квартири з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №49188712110, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в наступних частках: [PERSON] 2/3 частини квартири, [PERSON] 1/3 частини квартири. Згідно технічного паспорту квартира складається з п`яти кімнат, житловою площею 68,3 кв.м., загальною площею 101,25 кв.м., розташована на дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку ( а.с. 17 копія договору купівлі-продажу, 21- копія витягу). [INFO] [PERSON] помер ( а.с. 16 - копія свідоцтва). Відповідно до частини першої\~статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Частиною першою статті 1261 ЦК України\~встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина перша\~статті 1218 ЦК України\~визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, третьою\~статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого\~наказом Мін`юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Дружина спадкодавця [PERSON] , яка на день відкриття спадщини була зареєстрований за адресою: [ADDRESS] звернула до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] ( а.с. 15, 16 копія свідоцтва). З наданих до суду копій матеріалів спадкової справи № 15/2020, заведеної 29 лютого 2020 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього звернулася [INFO] дружина [PERSON] . В заяві [PERSON] зазначила, що окрім неї, спадкоємцем першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України, є неповнолітня [PERSON] , [INFO] та малолітня [PERSON] , [INFO] . (а.с. 43-84). Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А. позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] відмовлено, у зв`язку з наявністю у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян двох актових записів про шлюб [PERSON] та з повним збігом персональних даних (а.с. 23 - копія постанови). З наданої\~копії свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] \~від 22.09.2001\~року вбачається,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] \~зареєстрував шлюб\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~про що\~відділом реєстрації\~актів громадянського\~стану Інгулецького\~районного управління\~юстиції міста\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області,\~зроблено актовий\~запис №\~133\~(\~а.с.\~15). Під час розгляду справи №211/6657/21 за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом було встановлено, що згідно довідки Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, протягом тривалого часу громадяни [PERSON] , [INFO] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] , одночасно користувалися одним реєстраційним номером облікової картки платника податків [NUMBER] . В результаті проведених заходів, 26.11.2010 року, [PERSON] , [INFO] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] отримав ІПН [NUMBER] , який відповідав його даним ( а.с. 24-27). Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. \~У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. \~За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. \~У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється \~(частини 1-3 статті 372 ЦК України). Пунктом 12 Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування 30.05.2008 N 7 роз`яснено, що у\~разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. За правилом\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша\~статті 2 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої\~статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно частини першої\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачами вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивачів.

Outcome: approved