Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

12.06.2023 року адвокат Таранченко Юлія Володимирівна, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги адвокатом від 10.06.2023 року та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1109995, в інтересах позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Ясинуватської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, в якій просить суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати за [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] право власності на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані по [ADDRESS] , що залишилась після смерті [INFO] його батька [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку із земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , що належав йому на праві власності за договором купівлі-продажу будинку від 11.11.1982 року. Спадкоємцями за законом є позивач - [PERSON] та його брат [PERSON] . [INFO] брат позивача - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] подав в органи нотаріату заяву про те, що спадщину в установлені законодавством строки він не прийняв, до суду з питання встановлення додаткового строку для прийняття спадщини звертатись не буде. [INFO] брат позивача помер. Позивач у грудні 2021 року звернувся до державного нотаріуса Першої донецької міської державної нотаріальної контори з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок із земельною ділянкою, розташований по [ADDRESS] . Але державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкова справа № 430/2008 знаходиться на тимчасово окупованій території, у приміщенні Ясинуватської державної нотаріальної контори у м. Ясинувата Донецької області, доступу до спадкової справи немає. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] . Так як вирішити спір в позасудовому порядку неможливо, позивач вимушений звернутися до суду. Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 16.06.2023 року прийняв до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначив підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 27.07.2023 року підготовче судове засідання відкладено та запропоновано позивачу [PERSON] визначити ціну позову, надати звіт про оцінку майна та доплатити судовий збір, надавши документ на підтвердження його сплати в строк до 31.08.2023. Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 31.08.2023 року закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 20.10.2023 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають в повному обсязі. Представник відповідача Територіальної громади в особі Ясинуватської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки він суд не повідомив, клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання до суду не надходило. У строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані сторонами докази в їх сукупності з точки зору допустимості, належності, об`єктивності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна\~особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст. 1216 Цивільного кодексу України.\~ Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України).\~ Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 січня 2008 року виконкомом Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, [PERSON] помер [INFO] у віці 94 років, про що в Книзі реєстрації смертей 21 січня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 7 (арк. с. 29). Після його смерті залишилося спадкове майно у виді житлового будинку та земельної ділянки, розташовані по [ADDRESS] , які належали померлому на підставі договору купівлі-продажу від 11.11 1982 року. Згідно договору [PERSON] продала, а [PERSON] придбав жилий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться в селі (селищі) і розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель колгоспа (радгоспа) «Авдіївський». В договорі зазначено, що цей жилий будинок належить продавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину, посвідченого першою Ясинуватською нотаріальною конторою 30.08.1982 року за реєстром № 529. Продаж цей вчинено за 1\~500 руб, які покупець сплатив продавцу повністю під час підписання дійсного договору. Також договором визначено, що страхова оцінка будинку 236 руб (арк. с. 15-16). Спадкоємцями померлого [PERSON] є його діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Лисянського району Київської області 27 червня 1950 року, [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 27 лютого 1935 року зроблено відповідний запис за № 4. Батько [PERSON] , мати [PERSON] (арк. с. 27). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 04 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисянського районного управління юстицій у Черкаській області, [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 15 липня 1953 року зроблено відповідний актовий запис за № 05. Батько [PERSON] , мати [PERSON] (арк. с. 26). [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Дібрівка, Лисянського району, Київської області є громадянином України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 27.12.2001 року (арк. с. 21-22). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 67530325 від 29.11.2021 року встановлено, що після смерті [PERSON] в Ясинуватській державній нотаріальній конторі 15.07.2008 року заведена спадкова справа за номером у нотаріуса 430 (арк. с. 18). Відповідно до заяви посвідченої приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Лобас А. В. від 04.08.2011 року [PERSON] , усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для нього істотне значення, без застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею повідомляє, що спадщину в установлені законодавством строки він не прийняв, до суду з питанням встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде (арк. с. 17). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 грудня 2014 року Відділом реєстрації смертей у м. Києві, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 79 років, про що 24 грудня 2014 року складено відповідний актовий запис № 22002 (арк. с. 28). 02.12.2021 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Першої донецької міської державної нотаріальної контори Сафронової Н. Л. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою від 02.12.2021 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані по [ADDRESS] , що залишились після смерті [INFO] , його батька [PERSON] , оскільки спадкова справа № 430/2008 знаходиться на тимчасово окупованій території, у приміщенні Ясинуватської державної нотаріальної контори, у м. Ясинувата, Ясинуватського району, Донецької області на тимчасово окупованій території, доступу до спадкової справи немає. (арк. с. 23-24). Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК\~України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1298 ЦК України, ч. 10 ст. 67 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п. 4.9. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5,\~свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.\~\~ Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у 2 та 3 абзацах пункту 23 постанови від 30.05.2008 року № 7\~Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнавши за [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] право власності на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані по [ADDRESS] , що залишилась після смерті [INFO] його батька [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved