Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулась до\~Кілійського районного\~суду Одеської\~області з\~позовом до\~відповідача Кілійської\~міської ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала, що шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 09.06.1973 року. [INFO] помер [PERSON] . Після смерті чоловіка залишилася спадщина, яка складається з: - \~ \~ \~ \~земельної ділянки, площею 2, 00 га, яка розташована на території Кілійської міської ради для ведення селянського /фермерського/ господарства, належної спадкодавцю відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю І-ОД № 018957, виданого 15.02.2001 року Кілійською міською Радою народних депутатів на підставі рішення Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 25.01.2000 року; - \~ \~ \~ \~земельної ділянки площею 2, 00 га, яка розташована на території Кілійської міської ради, для ведення селянського /фермерського/ господарства, належної спадкодавцю на праві користування, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД № 009483, виданого 15.02.2001 року Кілійською міською Радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 25.01.2000 року № 18. Після смерті чоловіка, позивач звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області з метою оформлення спадщини, однак при перевірці документів, нотаріусом було з`ясовано, що у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, видати відповідне свідоцтво про право на спадщину не є можливим. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відсутні. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] : земельної ділянки, площею 2, 00 га, яка розташована на території Кілійської міської ради для ведення селянського /фермерського/ господарства, належної спадкодавцю відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю І-ОД № 018957, виданого 15.02.2001 року Кілійською міською Радою народних депутатів на підставі рішення Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 25.01.2000 року № 18; -встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] земельної ділянки площею 2, 00 га, яка розташована на території Кілійської міської ради, для ведення селянського /фермерського/ господарства, належної спадкодавцю на праві користування, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД № 009483, виданого 15.02.2001 року Кілійською міською Радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 25.01.2000 року № 18; -визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на земельну ділянку, площею 2, 00 га, яка розташована на території Кілійської міської ради для ведення селянського /фермерського/ господарства, належної спадкодавцю відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю І-ОД № 018957, виданого 15.02.2001 року Кілійською міською Радою народних депутатів на підставі рішення Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 25.01.2000 року № 18, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; -визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право постійного користування земельною ділянкою площею 2, 00 га, яка розташована на території Кілійської міської ради, для ведення селянського /фермерського/ господарства, належної спадкодавцю на праві користування, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД № 009483, виданого 15.02.2001 року Кілійською міською Радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 25.01.2000 року № 18 в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність . Представник відповідача, Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в підготовче судове засідання\~ не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 09.06.1973 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09.06.1973 року м. Кілія р/б ЗАГС Кілійського району Одеської області, акттовий запис № 103 від 09.07.1973 року, /а. с. 5/. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю І-ОД № 018957, виданого 15.02.2001 року Кілійською міською Радою народних депутатів, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області № 18 від 25.01.2000 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 2, 00 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Кілійської міської ради, для ведення селянського /фермерського/ господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 384, /а. с. 7/. Згідно Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД № 009483, виданого 15.02.2001 року Кілійською міською Радою народних депутатів вбачається, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 25.01.2000 року № 18, передано у постійне користування земельна ділянка площею 2, 00 га, яка розташована на території Кілійської міської ради для ведення селянського /фермерського/ господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 149, /а. с. 6/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.06.2022 року сектором 4 міста Бухарест вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в м. Бухарест, Сектор 4, актовий запис про смерть № 2039 від 08.06.2022 року, /а. с. 8/. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса /у порядку заміщення приватного нотаріуса Юрченко М.Є./ Бежан А.В. за вих. № 107/01-16 від 23.10.2023 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не відкривалась та інформація в Спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори) відносно [PERSON] , який помер [INFO] , як заповідача відсутня. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на\~встановлені з\~досліджених доказів\~обставини справи,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~вимог позивача,\~щодо встановлення факту належності [PERSON] , який помер [INFO] - земельної ділянки, площею 2, 00 га, яка розташована на території Кілійської міської ради для ведення селянського /фермерського/ господарства, належної спадкодавцю відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю І-ОД № 018957, виданого 15.02.2001 року Кілійською міською Радою народних депутатів на підставі рішення Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 25.01.2000 року № 18; - земельної ділянки площею 2, 00 га, яка розташована на території Кілійської міської ради, для ведення селянського /фермерського/ господарства, належної спадкодавцю на праві користування, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД № 009483, виданого 15.02.2001 року Кілійською міською Радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 25.01.2000 року № 18;. Стосовно визнання права власності на земельні ділянки за позивачами, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Згідно з ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Відповідно до положень ст. 7 ЗК України\~(у редакції Закону від 22 червня 1993 року) користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства. Згідно із частиною 1 ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується Державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими районними Радами народних депутатів. Ст. 19 ЗУ «Про фермерське господарство» передбачено, що до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Відповідно до ч. 2 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування. Стаття 412 ЦК України передбачає, що право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача; 2) спливу строку, на який було надано право користування; 3) викупу земельної ділянки у зв`язку з суспільною необхідністю, а також за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів, позбавлені можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved