Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та зняття арешту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що як стало відомо позивачу, постановою головного державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби місто Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко К.Ю. від 18.01.2022 відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого напису №34419, вчиненого 18.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм О.С., яким з [PERSON] на користь ТОВ «Ультра Фінанс» стягнуто заборгованість у розмірі 20820 грн. Позивач вважає вказаний виконавчий напис вчиненим з грубим порушенням встановленої чинним законодавством процедури його вчинення та на підставі неправомірних вимог, за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог. На підставі викладеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 18.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм О.С. та зареєстрований в реєстрі за №34419, а також зняти арешт з грошових коштів накладений в межах виконавчого провадження. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 13.06.2023 справу передано за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.07.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження. В судовому засіданні в режимі ВКЗ представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиву та пояснень не надали. Головний державний виконавець Оболонського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко К.Ю. надіслав на запит суду матеріали виконавчого провадження. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби місто Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко К.Ю. від 18.01.2022 відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого напису №34419, вчиненого 18.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм О.С., яким з [PERSON] на користь ТОВ «Ультра Фінанс», правонаступником якого є ТОВ «УМ Факторинг», стягнуто заборгованість за договором №522517 від 28.02.2020 у розмірі 20820 грн. З матеріалів виконавчого провадження [NUMBER] убачається, що постановами головного державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби місто Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко К.Ю. від 18.01.2022 з боржника стягнуто виконавчий збір, визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, накладено арешт на кошти боржника, виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, копії вказаних постанов направлялись сторонам виконавчого провадження. З вищевказаного виконавчого напису убачається, що його вчинено у безспірному порядку внаслідок допущення боржником прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.03.2020 по 26.01.2021. Загальна сума заборгованості - 20820 грн. При вчиненні нотаріальної дії нотаріус керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, п.2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п.2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. керувався визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Таким чином, та обставина, що позивачем не визнається розмір заборгованості, а отже існує спір щодо стягнення заборгованості, спростовує безспірність заборгованості боржника. За таких обставин позовні вимоги про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Крім того, як убачається з матеріалів справи, виконавчий документ було повернуто стягувачу в межах п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що не тягне за собою припинення арешту на майно позивача. В той же час, підстав для задоволення заяви в частині вимог про зняття арешту з грошових коштів позивача суд не убачає. Набрання рішенням суду законної сили про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню свідчитиме про те, що виконавче провадження підлягає закінченню на підставі п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. За таких обставин, у задоволенні вказаної частини позовних вимог слід відмовити у зв`язку із їх передчасністю та необґрунтованістю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial