Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

В червні 2023 року [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про збільшення (зміну) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на наступні обставини. Позивач з відповідачем по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2009 року по справі №2-8345/09 про стягнення аліментів на утримання дитини, вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) гри. щомісячно починаючи з 02 жовтня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. З моменту пред`явлення виконавчого листа до виконання боржником аліменти на утримання дитини не сплачуються. Однак, на даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в медичному лікуванні, навчанні та розвитку. Позивач зазначає, що їхній син -\~ [PERSON] , [INFO] є дитиною-інвалідом, має захворювання Q90 Хвороба Дауна, каріотип 47ху+21, тому щорічно потребує медичного обстеження та лікування, яке тягне за собою значні грошові витрати. Позивач вказує, що не може самостійно повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , одягом, продуктами харчуванням, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків тощо. Позивач зазначає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 17.11.2009 року є меншим 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, не відповідає вимогам матеріального утримання дитини та є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач є працездатний, має матеріальну можливість сплачувати аліменти в значно більшому розмірі, аніж 800 гривень щомісячно. Оскільки, розмір аліментів, що визначений рішенням суду є недостатнім для забезпечення належного рівня життя дитини, позивач\~ просила суд змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 17 листопада 2009 року по справі №2-8345/09, з відповідача, [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача, [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягувати їх починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2023 року головуючим суддею визначено суддю Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 03 серпня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 26 вересня 2023 року о 09:00 год. 26 вересня 2023 року справу було знято з розгляду у зв`язку з проходженням суддею підготовки для підтримання кваліфікації згідно наказу №54/од/г від 19.09.2023 року та судове засідання відкладено до 25 жовтня 2023 року о 09:00 год. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно. Судом 25.10.2023 року за вх..№47067 отримано заяву, в якій позивач просила задовольнити позов та змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~ розгляд справи проводити у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так,\~ батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] .(а.с.8) Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2009 року, у справі № 2-8345/09, з [PERSON] , [INFO] було стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з 02.10.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення 27.11.2009 року було видано виконавчий лист. (а.с.7-9) [PERSON] , [INFO] є дитина-інвалід, має захворювання - Q90 Хвороба Дауна, каріотип 47ху+21, про що свідчить медичний висновок №160 від 05.12.2008 р.(а.с.11) Також судом встановлено, що у зв`язку з захворюванням, дитина потребує та проходить медичні обстеження та лікування. (а.с.12-29) [PERSON] навчається в Білоцерківській спеціальній школі №19 Білоцерківської міської ради Київської області в 7-му класі, що підтверджується довідкою №12 від 24.05.2023 року.(а.с.10) При вирішені спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Передбачена ст. 184 СК України тверда грошова сума - це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закону) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі (ст. 2 Закону). Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону № 1282-XII (в ред. від 03.07.1991 року), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Законом № 911-VIII від 24.12.2015 року в частину першу статті 4 Закону було внесено зміни та вказано, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року за № 1368-VIII, зміни до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 19.10.2016 року) та було передбачено, що державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. У Законі України «Про індексацію грошових доходів населення» змінами встановлено, що до переліку грошових доходів громадян, одержаних ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, які підлягають індексації, відноситься і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Також у законі визначається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. 06.11.2013 року Верховним Судом України у цивільній справі № 6-113цс13, було надано висновок про те, що розмір аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення». Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, за змістом ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а спосіб стягнення аліментів змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833,00 грн. Отже, розмір аліментів визначений в сумі 800,00 грн. є недостатнім для утримання та забезпечення належного рівня життя дитини, необхідного для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку та суттєво обмежує права дитини на даний час. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). ( Правова позиція ВСУ у справі № 143 цс 13 від 05.02.2014 року). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, максимально враховуючи інтереси дитини,

Outcome: approved