Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в інтересах неповнолітнього [PERSON] до Южноукраїнської міської територіальної громади в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Свої вимоги мотивує тим, що 17 квітня 2001 року між свекрухою позивача [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Договір зареєстрований Арбузинським БТІ за реєстровим номером 108 від 20 квітня 2001 року без нотаріального посвідчення. [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт на неповнолітнього сина позивача [PERSON] , але під час оформлення спадщини нотаріусом позивачу було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений та роз`яснено про необхідність визнання його дійсним. На даний час позивач позбавлена можливості оформити договір в нотаріальному порядку за відсутності відповідача. Посилаючись на ці обставини, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 28 червня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено провести в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою витребувано у завідувача Арбузинською державною нотаріальною конторою Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бойченка В.А. інформацію щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 24 липня 2023 року справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач Южноукраїнська міська територіальна громада в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості та пропорційності, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Судом встановлено, що 17 квітня 2001 року між [PERSON] , та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Договір зареєстровано Універсальною товарною біржею «Нерухомість» в м. Южноукраїнськ за реєстровим номером 30 від 17 квітня 2001 року. На момент укладення договору купівлі-продажу, сторони були членами біржі, що вказано в самому договорі. Зазначена біржова операція являла собою угоду купівлі-продажу нерухомого майна, допущену до обороту на товарній біржі. Згідно реєстраційного напису на об`єкт нерухомого майна, які належать особам, Арбузинське Бюро технічної інвентаризації посвідчує, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та записаний в реєстраційну книгу № 1 за реєстровим номером № 108 від 20 квітня 2001 року. Згідно копії рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09 грудня 2022 року встановлено факт, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , є рідним онуком [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 серпня 2021 року, виданим Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до роз`яснення приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвої В.В. від 15.03.2023 року за № 25/02-14, [PERSON] слідує, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа за №25/2022 щодо майна померлої. Спадкоємцем за законом є малолітній син позивача [PERSON] , [INFO] . До складу спадкового майна входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить спадкодавцю [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №30 від 07.04.2001 року, який зареєстрований Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі «Нерухомість» та у Арбузинському районному комунальному підприємстві Бюро технічної інвентаризації 20.04.2001 року в книгу №1, реєстровий №108. Але позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] нотаріусом було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений. Як встановлено судом, між сторонами була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов угоди та відбулося її виконання. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачам нерухомого майна. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. Положеннями ст. 42 ЦК УРСР 1963 року, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми ( простої або нотаріальної). Згідно з вимогами ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК України 1963 року. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною. Відповідно до частини 1\~Закону України від 10.12.1991 року № 1956-Х11 "Про товарну біржу" (в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину), товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Згідно ст. 15 Закону України "Про товарні біржі", біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Угоди, зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. (ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарні біржі"). Тобто, чинне на момент укладання спірного правочину законодавство, а саме ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарні біржі", дозволяло укладати угоди купівлі продажу нерухомого майна за участю фізичних осіб, без нотаріального посвідчення біржового контракту. На даний час біржа ліквідована як юридична особа, за таких обставин позивач позбавлений можливості нотаріального посвідчення угоди. На підставі викладеного, приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved