Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

[PERSON] , звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини після померлого [PERSON] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.09.1959, проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Від даного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [PERSON] . 06.11.2007 [PERSON] змінила місце реєстрації, та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, вони з чоловіком продовжували проживати за адресою: [ADDRESS] , вести спільне господарство, мали спільний бюджет, займались благоустроєм будинку. Також, [PERSON] хворів, та вона здійснювала за ним догляд. [INFO] [PERSON] помер, його похованням займалась [PERSON] та її доньки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на будинок за адресою: [ADDRESS] , однак у зв`язку із тим, що заявник була зареєстрована за іншою адресою, їй було відмовлено у відкритті спадкової справи, через пропуск строку для прийняття спадщини, у зв`язку із чим вона звернулась до суду із вказаною заявою. Ухвалою судді від 17.07.2023 первісну заяву [PERSON] залишено без руху, у зв`язку із необхідністю визначення заінтересованих осіб та мети подання вказаної заяви. 24.07.2023 на адресу суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якою усунуто недоліки викладені в ухвалі судді від 17.07.2023. Строк усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді від 17.07.2023, позивачем дотримано. Ухвалою судді від 25.07.2023 відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Маріупольську міську раду. Призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 25.09.2023 року, яке було відкладено на 18.10.2023, у зв`язку із неявкою учасників справи. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась. 15.09.2023 на адресу суду надійшла заява [PERSON] , у якій вона просила здійснювати розгляд заяви в порядку окремого провадження у її відсутність, вимоги заяви підтримала. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , та представник Маріупольської міської ради у судове засідання двічі не з`явились. [PERSON] та [PERSON] про день та час судових засідань повідомлялись шляхом направлення судових повісток на адресу їх місця проживання, як внутрішньо-переміщених осіб; Маріупольська міська рада про день та час судових засідань, у зв`язку із місцезнаходженням міської ради на території м. Маріуполь, яка є тимчасово окупованою, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток на офіційну електронну адресу. Будь-яких заперечень проти заяви про встановлення факту, що має юридичне значення заінтересовані особи суду не подавали. Суд, дослідивши матеріали справи та долучені заявником докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку, а також те, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і їх встановлення у судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що 01.09.1959 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] , яке видане 01.09.1959 Ново-мликівським сільським РАЦС, Розівського району, Запорізької області. За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] помер [INFO] у м. Маріуполь, Донецької області, актовий запис №313, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Лівобережним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). За життя [PERSON] на праві власності належав будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] про право приватної власності на будівництво, та технічним паспортом на вказаний будинок. За життя [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] також була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 16.01.1998, однак 06.11.2007 змінила адресу місця реєстрації та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відмітками у паспорті громадянина України на ім`я [PERSON] . За таких обставин, судом встановлено, що станом на 21.02.2022, день смерті [PERSON] , заявник [PERSON] та померлий [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, однак були зареєстровані за різними адресами місця проживання. 28.06.2023 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сахової М.А. із заявою №102/02-31 про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сахової М.А. від 05.07.2023 №127/02-31, [PERSON] було відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті її чоловіка [PERSON] , у зв`язку із тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. [PERSON] у своїй заяві вказує, що незважаючи на те, що вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , вона зі своїм чоловіком [PERSON] постійно проживали разом за адресою: [ADDRESS] , у тому числі станом на день його смерті [INFO] , вели спільне господарство, та вона доглядала за своїм чоловіком, оскільки він був хворим, та потребував постійного догляду. Встановлення факту спільного проживання із [PERSON] станом на час відкриття спадщини, [PERSON] необхідно для звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після його смерті. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку, ніж судового, для встановлення такого факту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 3\~ст.\~1268\~ЦК України\~визначено,\~що спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. До заяви [PERSON] додано письмові пояснення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , у яких останні вказали, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією родиною за адресою: [ADDRESS] , у тому числі і станом на 21.02.2022, тобто на момент смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на досліджені судом докази, суд вважає, що заявницею доведений факт її постійного проживання із своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у тому числі станом на час відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення факту спільного проживання подружжя на час відкриття спадщини, про який просить заявниця, породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне [PERSON] для можливості прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, то суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у тому числі і станом на 21.02.2022. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved