Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

23 серпня 2023 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулася [PERSON] (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи. У позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано 28.07.2005, сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається у магістратурі на денній формі навчання Сілезького Університету у Катовіце, що знаходиться в Республіці Польща. У позовній заяві позивач стверджує, що їх син проживає з нею, перебуває на її утриманні, вона не в змозі самостійно його утримувати, оскільки не має достатніх доходів для цього, тоді як відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча є працездатним та отримує заробітну плату. 16 жовтня 2023 року відповідач через свого представника - адвоката Зражевську Я.О. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив задоволити позов частково, призначити стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, а не в частці, в розмірі 2000 грн, щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягення ним 23-х років. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначає, що з позовом згідний частково, оскільки від другого шлюбу відповідач має чотирьох дітей: [PERSON] , [INFO] , який має дитячу інвалідність, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищезазначене, а також те, що відповідач на даний момент перебуває в пошуках роботи та має важке матеріальне становище, представник відповідача стверджує, що останній не може сплачувати позивачу аліменти у заявленому нею розмірі, однак готовий визнати позов частково та сплачувати аліменти на утримання сина від першого шлюбу в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 28 серпня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 11:00 год. 26 вересня 2023 року. 26 вересня 2023 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 17 жовтня 2023 року о 09:00 год. У судове засідання 17 жовтня 2023 року сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, позивач подала 17 жовтня 2023 року через канцелярію суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі за наявними матеріалами у справі, позов підтримує та долучила заяви переклад довідки з гуртожитку. Представник відповідача подала 17 жовтня 2023 року через канцелярію суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі та без участі відповідача, підтримала позицію у відзиві, просила позов задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн, щодо винесення рішення без присутності відповідача не заперечила. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином сторін у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження від 24 червня 2004 року серії [NUMBER] . Шлюб сторін розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 травня 2005 року та видано 28 липня 2005 року свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Довідками Сілезького університету про прийняття іноземця на денне навчання від 08.08.2023 року та від 01.09.2023 р. засвідчено, що [PERSON] , який народився [INFO] в м.Рівне був прийнятий на період з 01.10.2021 р. до 30.09.2026 р. на денну форму навчання в магістратуру, яке почалося 01.10.2021 р. Довідкою Сілезького університету від 17.08.2023 р. засвідчено, що [PERSON] , студент Факультету права і адміністрації Сілезького університету поселений у гуртожитку № 1 Сілезького університету на 2022/2023 навчальний рік і надалі, оплачує проживання вчасно, місячна вартість якого у період з 10.2023 - 06.2023 становить 507,00 зл., 07-08.2023 - 531,00 зл. 25 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25 травня 2007 року серії [NUMBER] та мають чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] сину відповідача - [PERSON] призначено державну соціальну допомогу у зв`язку з інвалідністю. Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] виданої на ім`я [PERSON] , останнього було звільнено з роботи за власним бажанням 12 серпня 2022 року. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня донька, син у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обов`язком. Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 753/20347/20 наголосив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, враховуючи те, що повнолітній син відповідача продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, як матері, так і батька, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. Водночас, визначаючи розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, суд враховує, що останній має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, одна з яких має інвалідність, є тимчасово безробітним, а тому вважає обґрунтованими доводи, викладені у відзиві, що відповідач не має можливості сплачувати позивачу аліменти у вигляді 1/4 частки з його доходів. За таких обстивин, суд, беручи до уваги наявні у справі докази та часткове визнання позову відповідачем, дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання його сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, щомісячно, до закінчення останнім навчання, але не більше ніж до досягення ним 23 років. Згідно із ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за доцільне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Розподіл судових витрат між сторонами. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved