Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Адвокат Опанасюк С.П. звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 07.07.2023 р., просить стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання чи до досягнення сином 23-річного віку. В обґрунтування вимог адвокат Опанасюк С.П. вказав, що спільний син сторін [PERSON] вступив на навчання до вищого навчального закладу в місті Лодзь, Республіка Польща, на денну форму навчання, у зв`язку з чим не має можливості влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, посилається, що син навчається на платній основі. Син проживає разом з позивачем, навчання та проживання потребує значних витрат, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на період навчання [PERSON] ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 10.05.2023 р. позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 29.05.2023 року відкрито провадження у справі. 07.07.2023 р. адвокат Опанасюк П.О. направив заяву про зміну предмета позову (а.с. 27-28). В судове засідання 25.10.2023 р. представник позивача - адвокат Опанасюк С.П. не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача (а.с. 48). Відповідач в судові засідання 11.07.2023 р., 27.09.2023 р. та 25.10.2023 р. не з`являвся, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення копій ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з доданими до неї документами за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 21), однак поштові повідомлення повернулись на адресу суду не врученими під час доставки з відмітками пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 32-34, 39-42). Інших заяв по суті справи не надходило. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України складення повного тексту судового рішення відкладено на п`ять днів. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі статею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 201 СК України норма ст. 191 СК України застосовується до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно довідок Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради №10-14/2937 від 09.03.2021 року та № 01-14/6650 від 20.09.2017 р. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 4, 6). Зі змісту довідки про продовження іноземцем навчання на денній формі, виданої 22.03.2023 р. Лодзьким університетом, вбачається, що [PERSON] є студентом денної контрактної форми навчання Лодзького університету; вартість навчання становить 1500 євро за рік, період навчання з 01.10.2022 р. по 31.10.2025 (а.с. 11). Відповідно до довідки Лодзького університету від 22.03.2023 р. [PERSON] є мешканцем студентського гуртожитка , щомісячна плата за проживання становить 560 злотих (а.с.10). Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Подібна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Звертаючись з позовом адвокат Опанасюк С.П. зазначив, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги батька саме в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, посилаючись на витрати, пов`язані з необхідністю сплачувати за навчання, наявністю витрат на проживання, а також посилався на те, що на даний час [PERSON] немає можливості самостійно утримувати сина, оскільки проживає в Республіці Польща, має на утриманні троє неповнолітніх дітей.. В постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №346/103/17 зазначено, що суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Судом встановлено, що син відповідача навчається у навчальному закладі на денній, контрактій формі, у зв`язку з чим не може офіційно працювати та отримувати доходи, несе витрати на харчування, проїзд, проживання, а отже суд дійшов висновку, що він дійсно потребує матеріальної допомоги на період навчання, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів. Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні потреб сина, який навчається. На підставі наданих відповідачем доказів, судом не встановлено наявність обставин, які б вказували на те, що у відповідача відсутня можливість утримувати сина. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд бере до уваги, що син відповідача навчається на контрактній основі, вартість навчання становить 1500 євро. Крім того, суд враховує необхідність в забезпеченні звичайних побутових потреб сина - проживання, харчування, одяг, ліки тощо; потреб навчального процесу - придбання відповідно канцелярського приладдя. При цьому суд також враховує, що з відповідача згідно судового наказу, виданого Богунським районним судом м. Житомира 06.09.2021 року стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07.06.2023 року, справа № 295/5620/23, з відповідача на користь позивачки стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в сумі 34 762, 43 грн (а.с. 50-51). Дослідивши надані сторонами докази, з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, виходячи з розміру аліментів, які присуджені до стягнення з відповідача за судовим наказом від 06.09.2021 р. на утримання неповнолітніх дітей, суд визначає аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів. При цьому, суд вважає, що представник позивача, який діє в інтересах позивачки, не довів на підставі належних та допустимих доказів, які долучені до матеріалів справи, можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі частини всіх видів його доходів щомісячно, що є її обов`язком. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Отже, обов`язок доказування покладено саме на сторону, яка заявляє відповідні вимоги, тобто при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а суд лише сприяє сторонам у забезпеченні здійснення їх прав. Суд звертає увагу, що ухвалою суду від 10.05.2023 р. позовна заява була залишена без руху, судом роз`яснено позивачу, зокрема, необхідність надати докази на підтвердження можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі частини всіх видів його доходів щомісячно, а у разі неможливості надати докази самостійно, роз`яснено порядок подання клопотання про їх витребування. На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху представник позивача зауважив, що докази будуть подані разом з заявою про зміну предмету позову, натомість 07.07.2023 р. адвокат Опанасюк С.П. засобами електронного зв`язку направив заяву про зміну предмету позову без долучення будь-яких доказів про обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, в тому числі і щодо розміру доходу відповідача, як і не подав клопотання про їх витребування. З матеріалів справи вбачається, що позивачем до участі в справі залучений адвокат Опанасюк С.П., який є обізнаним з процесуальними нормами щодо надання доказів та доведеності позовних вимог. Суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини від його доходів, оскільки стороною позивача не доведена можливість відповідача сплачувати аліменти в такому розмірі. З огляду на приписи ст.ст. 191, 201 СК України суд стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина з 05.05.2023 року. V. Розподіл судових витрат На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн, розмір якого є мінімальним, оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору. Правових підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено.

Outcome: approved