Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить: - визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; - виключити з актового запису № 467, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] ; -\~внести в актовий запис № 467, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у\~Київській області, про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька: [PERSON] , [INFO] , громадянин України, змінити прізвище» та по батькові дитини із « [PERSON] » на « [PERSON] », з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування\~вимог зазначається,\~що у\~період з\~2014\~року по\~2021\~рік позивач\~перебував у\~стосунках із\~відповідачем [PERSON] .\~ [INFO] відповідач\~ [PERSON] народила\~дочку [PERSON] ,\~батьком якої\~у свідоцтві\~про народження\~дитини вказаний\~відповідач [PERSON] ,\~який є\~колишнім чоловіком\~ [PERSON] ,\~хоча дійсним\~батьком є\~позивач.\~Водночас на\~теперішній час\~матір дитини\~перебуває за\~кордоном та\~участі у\~вихованні і\~утриманні дитини\~не бере.\~У свою\~чергу,\~з моменту\~народження [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~проживає разом\~із позивачем,\~останній займається\~її вихованням,\~забезпечує розвиток\~дитини та\~повністю матеріально\~її утримує. З підстав внесення змін до актового запису про народження дитини позивач звернувся до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2023 року у даній справі призначено судово-медичну (генетичну) експертизу, виконання якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Ухвалою суду від 10 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове\~засідання позивач\~ [PERSON] не з`явився, 23 жовтня 2023 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити й розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством, причини неявки суду неповідомлені. Будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. У судове\~засідання відповідач\~ [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством, причини неявки суду неповідомлені. Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Третя особа\~Ірпінський відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Бучанському\~районі Київської\~області Центрального\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Київ) представника не\~направив,\~у заявах\~від 12\~січня 2023\~року,\~від 24\~січня 2023\~року, від 04 квітня 2023 року, від 17 травня 2023 року, від 04 серпня 2023 року представник третьої особи Кучер А.А. просила суд розглянути дану справу без її участі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням викладеного, а також за згодою позивача суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно із частиною четвертою статті 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2010 року, що набрало законної сили, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01\~грудня 2005 року виконкомом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 33. 28\~липня 2015\~року відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Ірпінського\~міського управління\~юстиції у\~Київській області\~складено відповідний\~актовий запис\~про народження\~ [PERSON] ,\~яка народилася\~ [INFO] , батьками якої є: батько [PERSON] та матір [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . У даному випадку відомості про батька [PERSON] , [INFO] , [PERSON] внесені на підставі статті 133 Сімейного кодексу України (далі СК України), у якій визначено, що, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини. На час\~народження дитини\~ [PERSON] позивач\~ [PERSON] та\~відповідач [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частинами першою, другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У\~випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Частина третя статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із положеннями частин першої-четвертої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина перша статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Згідно із частиною першою статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою цієї статті. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. 19\~березня 2019\~року Європейський\~суд з\~прав людини\~(далі\~ ЄСПЛ) ухвалив рішення у справі «М.Т. проти України» («M.T. v. Ukraine», заява № 950/17), у якому звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (рішення від 22 березня 2012 року у справі «Каутзор проти Німеччини» («Kautzor v. Germany», заява № 23338/09), та від 22 березня 2012 року у справі «Аренс проти Німеччини» («Ahrens v. Germany», заява № 45071/09, § 74). Суд встановлював порушення статті 8 Конвенції, коли національні органи влади відмовляли у розгляді позову ймовірного біологічного батька про встановлення його батьківства, лише пославшись на визнання батьківства іншим чоловіком та не розглянувши при цьому фактичні обставини справи (рішення ЄСПЛ від 18 травня 2006 року у справі «Ружанські проти Польщі» («Rozanski v. Poland», заява № 55339/00, § 78). На противагу, стаття 8 Конвенції не була порушена у випадах, коли національні органи влади відмовляли у\~розгляді такого позову після ретельного вивчення інтересів зацікавлених осіб, приділивши особливу увагу інтересам дитини та не проігнорувавши при цьому інтереси ймовірного біологічного батька (рішення ЄСПЛ від 12 лютого 2013 року у справі «Кріштіан Барнабас Тот проти Угорщини» («Krasztian Barnabas Tot v. Hungary», заява №\~48494/06, § 33-38) (§ 24 Рішення). За змістом частини першої статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частин першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно із частиною третьою статті 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (частина друга статті 128 СК України). Згідно із частиною четвертою статті 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частина перша статті 135 СК України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Доказами батьківства конкретного чоловіка можуть бути різноманітні документи (листи, заяви за місцем роботи про надання матеріальної допомоги тощо), усні заяви та поведінка відповідача під час вагітності матері та після народження дитини (турбота про матір, вітання з новонародженим, обрання імені дитині та інше). Усе це може прямо чи опосередковано свідчити про те, що батьком дитини є саме позивач. Крім цього, на сьогодні існує багато видів різноманітних експертиз, які дозволяють встановити батьківство з великою мірою точності. Такими є, наприклад, генетична дактилоскопія (по ДНК, де міститься генетичний код, індивідуальний для кожної особи, при цьому ДНК дитини завжди поєднує ознаки ДНК матері та батька), експертиза по амніотичній рідині (води при вагітності). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved