Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і остаточно уточнивши, свої позовні вимоги мотивує тим, що з 18 січня 2018 року працював за сумісництвом на посаді юрисконсульта Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м. Суми». 20.12.2019 року Сумською обласною радою прийнято рішення «Про реорганізацію обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м.Суми» та комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний центр громадського здоров`я», 24 грудня 2019 року рішення надано керівнику для ознайомлення та виконання. Цього ж дня керівник [PERSON] листом повідомила управління охорони здоров`я Сумської ОДА про внесення змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та перехід повноважень до голови комісії з припинення [PERSON] .. 26 грудня 2019 року голова профспілкового комітету [PERSON] повідомила Сумську обласну організацію профспілки працівників охорони здоров`я України про перегляд чисельності та штату працівників, але жодним чином не відреагувала на отриману інформацію та не ініціювала процес захисту прав працівників. 27 грудня 2019 року голова комісії з припинення надіслав на адресу керівництва відповідача листа щодо реорганізації закладу та витребував характеристики на кожного працівника. 06 лютого 2020 року голова комісії листом повідомив первинну профспілкову організацію про подання на розірвання трудового договору з працівниками та скорочення, окрім інших посад, 0,5 посади юрисконсульта та цього ж дня позивач отримав повідомлення про звільнення з посиланням на відсутність вакантної посади юрисконсульта. 06.04.2020 року наказом № 24-к «Про звільнення» [PERSON] зовнішнього сумісника було звільнено з 0,5 посади юрисконсульта з 06.04.2020 року у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників за пунктом 1 ст.40 КЗпП України. Вважає таке звільнення неправомірним. Відповідач не запропонував усіх наявних вакантних посад, які існували на момент вручення повідомлення про наступне вивільнення. На день звільнення дозвіл від первинної профспілкової організації на звільнення позивача у відповідача був відсутній. Натомість новий штатний розпис відповідача, ані КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» не був навіть затверджений, тому наявні підстави для визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до ст. 235 КЗпП України. Просить визнати причини пропуску строку на звернення до суду за захистом своїх прав поважними та поновити його, визнати незаконним та скасувати наказ № 24-К від 06.024.2020 року, яким його звільнено з посади з 06.04.2020 року, стягнути з Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 06.04.2020 року в розмірі 44232,00 грн.. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 липня 2020 року відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою від 24.02.2021року залучено у справі правонаступника КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань». У судове засідання позивач та його представник не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечувала проти позову з підстав, зазначених у відзиві. Суду надано письмовий відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає і вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві на позов та письмових запереченнях на відповідь позивача зазначила, що 20.12.2019 року сесією Сумської обласної ради було прийнято рішення «Про реорганізацію обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м. Суми» та комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний центр громадського здоров`я» шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань». Головою комісії з припинення призначено [PERSON] .. Позивач у 2018 році був прийнятий на 0,25 посади юрисконсульта Обласного комунального закладу Сумської обласна ради «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м. Суми», 30.08.2019 року був переведений на 0,5 посади, працював зовнішнім сумісником. Згідно наказу від 06.04.2020 року №24-к був звільнений з посади згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Головою комісії з припинення [PERSON] було накладено резолюцію на зверненні трудового колективу від 31.01.2020 року №038-01/Ан « [PERSON] підготувати проект відповіді згідно чинного законодавства до 06.02.2020 року». Відповідь юрисконсультом не була підготовлена взагалі. У зв`язку з реорганізацією закладу було переглянуто чисельність та штат працівників. У штатний розпис комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» було введено посади обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м.Суми». Наказом від 06.02.2020 року № 9-к «Про скорочення посад обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м. Суми» деякі посади було скорочено, у тому числі 0,5 посади юрисконсульта, яку займав позивач. Головою комісії з припинення було подано подання на розірвання трудового договору з працівниками первинної профспілкової організації, тому вимоги ст.43 КЗпП України дотримані. Позивач не є членом профспілкової організації, тому і згода на розірвання трудового договору не була потрібна. З метою дотримання вимог ст.49-2 КЗпП України [PERSON] було попереджено про наступне звільнення за 2 місяці. Вакантні посади у КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» не були запропоновані у зв`язку з їхньою відсутністю. У зв`язку з переходом на нову модель фінансування були ліквідовані структурні підрозділи, скорочено ліжковий фонд скорочено чисельність та штат працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП звільнено 123 працівника, 214 працівників були звільнені згідно п.5 ст.36 шляхом переведення до комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни». При звільненні розрахунок з позивачем проведений в повному обсязі, зокрема виплачена вихідна допомога та компенсація за невикористану відпустку. В судове засідання представники третіх осіб: Сумської обласної ради, Управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації, Сумської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У поясненнях на позов представник третьої особи: Сумської обласної ради позовні вимоги не визнав. Зазначив, що підставою для реорганізації обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м. Суми» стало рішення Сумської обласної ради, яке дійсно викликало значні зміни в організації праці підприємства. На момент призначення наказу від 06.02.2020 року №9-К про скорочення посад заклад знаходився в процесі реорганізації шляхом приєднання до іншого закладу, тому був в стані припинення, тому затвердження відповідачем нового штатного розпису та створення нових вакантних посад у закладі, який припиняється, не було можливим. Процедура звільнення [PERSON] відповідачем не порушена, всі вимоги чинного законодавства дотримані. Окрім того, при звільненні позивача враховано, що працівники за сумісництвом не можна віднести до категорії працівників, що потребують працевлаштування в розумінні чинного законодавства. У поясненнях на позов представник третьої особи управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації позовні вимоги не визнав. Зазначив, що процедура звільнення [PERSON] відповідачем не порушена, всі вимоги чинного законодавства дотримані. Позивачем не надано достатніх та правових обґрунтувань та доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх задоволення. Просить справу розглядати без участі представника. Суд, заслухавши представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивач з січня 2018 року працював на 0,25 ставки на посаді юрисконсульта Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м. Суми» (а.с. 60 т. 1). Рішенням Сумської обласної ради від 20.12.2019 року прийнято рішення «Про реорганізацію обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м. Суми» та комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний центр громадського здоров`я», яким припинено юридичну особу «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м.Суми» шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний центр громадського здоров`я» (а.с.21-24 т.1) . На виконання зазначеного рішення наказом Управління майном Сумської обласної ради від 24.12.2019 року № 806 було утворено комісію з припинення та призначено її головою Злиденного Тараса Володимировича директора комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань». 24 грудня 2019 року керівник [PERSON] листом №01-20/582 від 24.12.2019 року повідомила управління охорони здоров`я Сумської ОДА про внесення змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та перехід повноважень до голови комісії з припинення [PERSON] (а.с.28 т.1). Листом №16 від 26 грудня 2019 року голова профспілкового комітету Гонтар Л. повідомила Сумську обласну організацію профспілки працівників охорони здоров`я України про перегляд чисельності та штату працівників (а.с.29). 27 грудня 2019 року голова комісії з припинення надіслав на адресу керівництва відповідача листа щодо реорганізації закладу та витребував характеристики на кожного працівника. Листом №01-20/05 від 06 лютого 2020 року голова комісії листом повідомив первинну профспілкову організацію про подання на розірвання трудового договору з працівниками обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м.Суми» та скорочення, окрім інших посад, 0,5 посади юрисконсульта (а.с.30-31,63). 06\~лютого 2020\~року [PERSON] \~повідомлено про\~звільнення у\~зв`язку зі\~скороченням 0,5\~посади юрисконсульта\~та повідомлено\~про відсутність\~вакантної посади\~ вакантної\~посади юрисконсульта. Із попередженням позивач ознайомився 06.02.2020 року, що підтверджується його власним підписом (а.с.19 т.2). Наказом №24-к від 06.04.2020 року [PERSON] , зовнішнього сумісника звільнено з роботи з 0,5 посади юрисконсульта з 06.04.2020 року у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, за пунктом 1 статті 40 КЗпП Країни з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку. Виплачено компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з 17.01.2019 року по 06.04.2020 року у кількості 20 календарних днів. (а.с.8 т.1). Згідно наказу № 78ак від 06.04.2020 року «Про виплату оплати праці та вихідної допомоги» проведено виплату праці за квітень 2020 року та вихідної допомоги [PERSON] за рахунок коштів комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» отриманих як плата за надані послуги (а.с.167 т.1). Згідно довідки Первинної профспілкової організації комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м.Суми» №3 від 09.07.2020 року [PERSON] не був членом первинної профспілкової організації КЗ СОР «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м.Суми» (а.с.64 т.1). Згідно довідки директора КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» від 09.07.2020 року №01-7/01.3/1249 станом на 01.02.2020 року вакантні посади юрисконсультів, водіїв, молодшого медичного та іншого господарського персоналу у закладі відсутні (а.с.65 т.1). Відповідно до штатного розпису на 2020 рік Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» станом на 01.02.2020 року кількість вакантних посад складала 560,5, станом на 01 квітня 2020 року кількість посад по закладу склала -166, вакантні посади юрисконсульта відсутні (а.с.68-73 т.1 ). Позивач має вищу освіту за спеціальністю «Правознавство», інвалідності, неповнолітніх дітей та інших осіб, які перебували на його утримання не має (а.с. 60 т.1). Згідно довідки від 09.11.2020 року №01-17/011/1855 на момент його звільнення [PERSON] середньоденний заробіток складає 114 грн. 80 коп., середньомісячний заробіток складає 2353 грн. 40 коп. (а.с.169 т.2). Згідно із ч.1\~ст.\~21\~КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації\~або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п.1 ч.1 ст.\~40\~КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Пленум Верховного Суду України у пункті 19\~Постанови № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~роз`яснив, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1\~ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати: 1) чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; 2) чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника; 3) які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації; 4) чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі; 5) та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Відповідно до статті 49-2\~КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. \~\~Судом встановлено що зміни в організації виробництва й праці у комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м.Суми» спричинили: - зміни у структурі підрозділів, внаслідок припинення юридичної особи обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м.Суми» шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний центр громадського здоров`я» ; - скорочення штату обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики м.Суми», в тому числі і 0,5 посади юрисконсульта. Відтак, мали місце зміни в організації виробництва і праці та скорочення штату працівників. Судом також встановлено, що позивача було попереджено персонально про наступне звільнення за два місяці до звільнення, тобто вимоги ст. 49-2 КЗпП щодо строку попередження дотримані. Судом встановлено, що штатний розпис новоствореного закладу - Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» не був затверджений. Тобто станом на час попередження про наступне звільнення посади, які були створені у Комунальному некомерційному підприємстві Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» вільними не були. Відповідно до\~ст.\~42\~КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Частина друга та третя цієї статті визначають обставини, які мають враховуватися в разі вирішення питання про залишення на роботі працівника при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації. При вивільненні працівників, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці в першу чергу підлягає оцінці кваліфікація та продуктивність праці працівників, що підлягають скороченню. І лише за умови рівноцінності кваліфікації та продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені у частині другій\~статті 42 КЗпП України. За змістом статті 42 КЗпП України коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, та які не мають такого права, стосується всіх працівників, які займають таку ж посаду. При визначенні працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, використовуються ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників: наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконуваної роботи тощо. Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного суду від 30 вересня 2021 року у справі № 756/936/18 Суд зазначає, що за змістом статті 42 КЗпП України коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, та які не мають такого права, стосується всіх працівників, які займають таку ж посаду. При цьому слід враховувати позицію, викладену у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року зазначено, що на працівників, які звільнені за п.1 ст.40 КЗпП з роботи за сумісництвом, передбачене ст.49-3 КЗпП правило про збереження заробітної плати не поширюється (крім вихідної допомоги), оскільки їх не можна віднести до категорії працівників, що потребують працевлаштування, в розумінні чинного законодавства. Судом встановлено, що мало місце скорочення 0,5 посади юрисконсульта. Наданими відповідачем копіями наказів підтверджується, що на дату звільнення позивача з роботи вакансій у закладі не було. Тобто станом на дату звільнення позивача посади, на які позивач бажав працевлаштуватися, вільними не були. За результатами розгляду справи судом встановлено, що у період дії попередження про наступне звільнення та до звільнення позивача з посади у відповідача були відсутні вакантні посади, які б можна було запропонувати позивачу. Вакантних посад у цьому закладі не було як станом на день попередження про наступне вивільнення, так і станом на день звільнення позивача з посади. У ході розгляду справи не встановлено незаконності звільнення позивача на підставі оспорюваного ним наказу. Відтак, позовні вимоги у частині визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача задоволенню не підлягають. Не підлягають також задоволенню вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вони є похідними від основних вимог щодо незаконності звільнення з посади. У зв?язку з відмовою у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не розподіляються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed