Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Позивачка через свого представника звернулася до суду з позовом до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа: [PERSON] , про визнання рішення протиправним та його скасування. Позов мотивований тим, що позивач мав намір отримати в довгострокову оренду земельну ділянку з кадастровим номером: 5122310300:01:001:0140 площею 0, 1559 га, з чим звертався до відповідача з відповідною заявою, проте вказану земельну ділянку надано в оренду [PERSON] , та згодом, після розірвання договору оренди, третій особі [PERSON] , на підставі рішення ХХІV сесії VIII скликання Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1782 від 30.06.2022. Вважає зазначене рішення Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в частині передання в оренду вказаної земельної ділянки [PERSON] протиправним та просить його скасувати, оскільки позивач мав намір раніше взяти в оренду спірну земельну ділянку, таким чином позбавивши його реалізації свого права на отримання земельної ділянки в оренду. Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 18.07.2023 справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.08.2023 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті, вирішено питання витребовування від відповідача доказів. Позивач та його представник у призначений час в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача у призначений час в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомили, заяв чи клопотань не надавали. Третя особа та його представник адвокат Старосуд О.А. у призначений час в судове засідання не з`явилися, надали письмові пояснення по справі у яких просили в позві відмовити з підстав того, що позивачем не наведено доводів яким саме чином оскаржуване рішення Вилківської міської ради порушує його законні права та інтереси. Відповідно до ч. 2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 09.12.2021 звертався із заявою до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 49 років за адресою: Одеська області, Ізмаїльський район, Вилківська міська рада, орієнтованою площею 0,2000 га для сінокосіння. Рішенням ХХVІІ сесії VIII скликання Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1282 від 23.12.2021 йому було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідно до Витягу з рішення сесії № 722-ХХІІІ-VIII від 29.07.2021 Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області громадянину [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду строком на 49 років за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, орієнтованою площею 0,1500 га для сінокосіння. Рішенням ХVII сесії VIII скликання Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1389 від 23.12.2021 [PERSON] було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером: 5122310300:01:001:0140 площею 0,1559 га в оренду строком на 49 років для сінокосіння за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Вилкове. Рішенням ХХІV сесії VIII скликання Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1782 від 30.06.2022, на підставі заяви [PERSON] , було розірвано договір довгострокової оренди землі та передано спірну земельну ділянку з кадастровим номером: 5122310300:01:001:0140 в оренду [PERSON] . Встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться навпроти садового будинку позивача, за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером: 5122310300:02:005:0037. Позивач вважає, що оскаржуваним рішенням в частині передання в оренду спірної земельної ділянки [PERSON] його позбавлено права на отримання земельної ділянки в оренду, а саме таку надано не на конкурентних засадах. Задовольняючи позо суд виходив з наступного обґрунтування. Відповідно до\~статті 14 Конституції України\~земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до пунктів «б», «ґ»\~статті 5 ЗК України\~земельне законодавство базується на принципах, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю. Земля є унікальним обмеженим природним ресурсом. Земля є базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства. Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини першої\~статті 3 ЦК України). Статтею 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 93 Земельного кодексу України\~(далі\~ЗК України) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1\~ст. 116 ЗК України). Позивач оскаржує рішення ХХІV сесії VIII скликання Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1782 від 30.06.2022 в частині передання земельної ділянки з кадастровим номером:\~5122310300:01:001:0140\~площею 0,1559\~гав довгострокову оренду [PERSON] для сінокосіння, позаяк вказаним рішенням відповідач одночасно розірвав договір оренд з [PERSON] та передав в оренду спірну земельну ділянку для сінокосіння на 49 років третій особі, тобто земельна ділянка надана в оренду у спосіб, який не відповідає принципам забезпечення рівності прав на землю громадян, тобто не на конкурентних засадах. Так, відповідно до частини першої\~статті 134 ЗК України,\~земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених\~частиною другою\~цієї статті. Частина друга\~статті 134 ЗК України, як у редакції,\~що діяла\~на час\~виникнення спірних\~правовідносин,\~так і\~у чинній\~редакції,встановлювала, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 вересня 2020 року в справі № 688/2908/16-ц виснувала, що розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності, а отже неконкурентне надання землі у користування за наявності двох або більше бажаючих не відповідає зазначеним принципам. Зокрема, не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка раніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою. Крім того, такий підхід стимулює використання інсайдерської інформації, що є одним із проявів корупції, а тому є неприпустимим. Тим більше не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших звернулася з відповідною заявою, але якій тим не менше надано перевагу. Такий підхід може створювати підґрунтя для розвитку корупції. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що законодавець, запроваджуючи регулювання щодо надання землі у користування, не міг мати на меті стимулювання зловживань, посилення соціальної нерівності і спрямованість на неправовий та непрозорий перерозподіл основного національного багатства - землі. Отже, відповідне законодавство слід тлумачити таким чином, що за наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності в оренду - право оренди такої земельної ділянки підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах). Тому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що частину другу\~статті 134 ЗК України\~(зокрема й у даному випадку) слід розуміти таким чином, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) права на земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння та випасання худоби, городництва, за наявності лише одного бажаючого. Якщо ж бажаючих два чи більше, підлягали застосуванню загальні правила\~статті 135 ЗК України\~про проведення земельних торгів у формі аукціону, за результатами яких укладається відповідний договір. Як зазначено вище, з матеріалів справи встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться навпроти житла позивача і він з 2021 року мав намір розробити проект землеустрою (на той час земельна ділянка не була сформована) з метою довгострокової оренди вказаної земельної ділянки для сінокосіння, на що позивачу було відмовлено та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою [PERSON] , з яким в подальшому й було укладено відповідний договір оренди. Суд зауважує, що попри відмову позивачу у розробці проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки, останній, враховуючи її знаходження, все ж таки мав намір взяти її в оренду, проте, в силу встановлених обставин, не міг подати відповідну заяву відповідачу про такий намір, позаяк не був обізнаний про розірвання договору оренди з [PERSON] відповідно до оскаржуваного рішення, яким одночасно спірну земельну ділянку передано в оренду [PERSON] .. Тобто, у справі, що розглядається, земельні торги проведені не були, а відтак позивач був позбавлений можливості у реалізації здійснення передбачених законом прав, зокрема в отриманні в оренду земельної ділянки. Натомість спірна земельна ділянка оскаржуваним рішенням Вилківської міської ради була одночасно надана в оренду третій особі у справі [PERSON] , який, як вбачається з матеріалів справи мешкає у м. Ізмаїл, Одеської області, та звернувся до відповідача за укладенням договору оренди значно пізніше за позивача (заява від 15.06.202), який мав намір укласти такий договір оренди з 2021 року та в силу встановлених обставин був позбавлений можливості висловити такий намір після розірвання договору оренди з [PERSON] .. Як зауважено у згадані постанові від 29 вересня 2020 року Великої Палати Верховного Суду позивач, який претендує на одержання спірної земельної ділянки в оренду, вправі вимагати проведення земельних торгів щодо укладення договору оренди спірної земельної ділянки, що є доцільним і у цій справі. Крім того, у даному випадку суд також погоджується з доводами представника позивача у тому, що Вилківська міська рада повинна була прийняти відповідні два рішення, одним з яких припинити право оренди [PERSON] , а іншим, на загальних підставах та на конкурентних засадах, передати земельну ділянку іншій особі. Як зазначено в постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, відповідно до\~статті 3 Цивільного кодексу України\~принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3\~статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті\~Цивільного кодексу України\~зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі\~статті 33 Закону України «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар. Практикою Європейського Суду з прав людини встановлено, що принцип верховенства права вимагає дотримання вимог "якості закону", яким передбачається втручання у права особи та основоположні свободи. Так, у рішенні від 10.12.2009 у справі "Михайлюк та Петров проти України" зазначено: "Суд нагадує, що вираз "згідно із законом" насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачити його наслідки для себе, а також це законодавством повинно відповідати принципу верховенства права (рішення "Полторацький проти України" від 29.04.2003). Враховуючи все вище викладено, суд приходить до обґрунтованого висновку, що оскаржуване рішення ХХІV сесії VIII скликання Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1782 від 30.06.2022 в частині передання земельної ділянки з кадастровим номером:\~5122310300:01:001:0140\~площею 0,1559\~гав довгострокову оренду [PERSON] є протиправним та таким що не відповідає засадам земельного законодавства. Відповідачем не надано жодного доказу, який би спростував заявлені вимоги позивача, а матеріалами справи підтверджуються встановлені судом обставини. Відповідно до\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: approved