Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідачів Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект», [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (торгове приміщення) № 317, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що на підставі договору оренди землі № 7800 від 04. 05. 2012 р. ТОВ «Гіпербуд» є орендарем земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що після отримання дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області, ТОВ «Гіпербуд» здійснило будівництво торгового центру, після завершення якого позивач звернувся до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради із заявою про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, проте Інспекція відмовила їм у прийнятті в експлуатацію об`єкта, мотивуючи це тим, що позивач надав недостовірні дані щодо земельної ділянки. Стверджує, що ТОВ «Гіпербуд» нікому не передавало право на будівництво об`єкта, однак рішенням ЧМР від 28. 07 .2016 р. було припинено в односторонньому порядку договір оренди землі № 7800 від 04. 05. 2012 р., укладений міською радою із ТОВ «Гіпербуд». Разом з цим, між ЧМР та Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Проспект» було укладено договір оренди землі № 10303 від 24. 10. 2016 р., за умовами якого міська рада передала кооперативу земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що дане рішення було визнано недійсним та скасовано, як і договір оренди землі № 10303 від 24. 10. 2016 р., укладений між міською радою та Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Проспект». На виклад обставин в позові посилається на те, що Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Проспект» використовуючи договір оренди землі № 10303 від 24. 10. 2016 р., отримав в незаконний спосіб сертифікат готовності на закінчений будівництвом об`єкт (який був скасованийй постановою Західного апеляційного господарського суду від 26. 01. 2021 р. у справі № 926/1574/18), та відповідно використовуючи вищевказані документи продав нежитлові приміщення в торговому центрі ряду юридичних та фізичних осіб, в тому числі й [PERSON] .. Стверджують, що Обслуговуючий кооператив «ЖКБ «Проспект» неправомірно набув статусу замовника будівництва та оформив право власності на торговий центр, в тому числі і на приміщення, яке є предметом оскаржуваного договору купівлі-продажу, в результаті чого було порушено права позивача, як замовника будівництва, оскільки не є можливим здати будівництво в експлуатацію та оформити право власності на новостворене нерухоме майно. Просять визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (торгового приміщення) № [NUMBER] , загальною площею 19,9 кв. м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , від 12. 05. 2017 р. року, укладений між [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Проспект», посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Надією Василівною та зареєстрований в реєстрі за № 6826. Рух по справі та позиція сторін. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено в підготовче судове засідання. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 вересня 2022 року забезпечено вищенаведений позов, а саме заборонено державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлового приміщення № 317, загальною площею 19,9 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , до набрання рішенням у справі законної сили. 18.11.2022 року в суд представником ОК ЖБК «Проспект» Шевченко М.М. скеровано відзив на позовну заяву, в якому вказують, що не згодні з доводами наведеними в позові, вважають його безпідставним і необґрунтованим. На виклад обставин у відзиві посилаються на те, що ТОВ «Гіпербуд» не являється стороною договору купівлі продажу нерухомого майна, а тому оспорює його як третя особа, яка вважає, що таким договором порушується право позивача. Зазначають, що позивач немає, а тому і не зазначає жодної з передбачених законом категорій підстав для оспорювання даного договору. Вказують також на те, що позивач не зазначає в чому саме є труднощі у введені об`єкта в експлуатацію. Крім того, вважають, що зазначена в позові інформація не відповідає дійсності, оскільки на момент введення об`єкта в експлуатацію замовником будівництва багатоквартирного житлового будинку являється ОК ЖБК «Проспект». Не погоджуючись з доводами позивача, просять у задоволені позовних вимог відмовити повністю та стягнути з позивача на користь відповідача ОК ЖБК «Проспект» судові витрати, в тому числі на правову допомогу. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.04.2023 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Чернівецьку міську раду. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці підготовче провадження по справі закрито. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» Стороженко Ю. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позовну заяву. Представник відповідачів ОК ЖБК «Проспект» та [PERSON] , адвокат Шевченко М.М. у судовому засіданні просив повністю відмовити в задоволені позову. Третя особа,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог відносно\~предмету спору - Чернівецька міська\~рада, інтереси якої представляє Юзьків М.І. в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи належним чином, до суду скерували клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги вважають необґрунтованими та просять повністю відмовити в їх задоволенні. Третя особа,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог відносно\~предмету спору - приватний нотаріус\~Чернівецького міського\~нотаріального округу\~Макєєва Надія\~Василівна в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи належним чином, відомостей про поважність причин неявки до суду не надала. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом встановлено, що 20 травня 2017 року між Обслуговуючим кооперативом\~«Житлово \~будівельний кооператив\~«Проспект» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлового (торгового приміщення) № 317, загальною площею 19,9 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). На підставі договору оренди землі №7800 від 04. 05. 2012 р. ТОВ «Гіпербуд» є орендарем земельної ділянки загальною площею 1,3000 га (кадастровий номер земельної ділянки: 7310136300:11:001:0022) за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). З наданого Першим заступником директора начальника управління капітального будівництва департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Шиляєвим С. розрахунку розміру річної орендної плати за земельну ділянку на [ADDRESS] , (кадастровий номер земельної ділянки: 7310136300:11:001:0022), яка надається в оренду для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями ТОВ «Гіпербуд», вбачається, що розмір річної орендної плати за земельну ділянку становить 98486,70 грн. (а.с.8). З акту встановлення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), закріплення їх межовими знаками (межові знаки існуючі) та їх передача встановлено, що 29.03.2012 року інженером-геодезистом ПП «Акр-Плюс» Шевченком О.І. проведено встановлення та закріплення меж земельної ділянки загальною площею 1,3000 га (за адресою: [ADDRESS] ) в натурі (на місцевості) межовими знаками та їх передачу землекористувачу (а.с.9). З акту прийому-передачі земельної ділянки на місцевості в оренду для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями від 04.05.2012 року вбачається, що на підставі рішення 22 сесії ЧМР 6 скликання від 29.03.2012 року №457 орендодавець [PERSON] передав земельну ділянку на місцевості, яка знаходиться на [ADDRESS] , площею 1,3000 га орендарю ТОВ «Гіпербуд», в особі Немерюк А. (а.с.9). Заступником директора департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин начальником управління земельних ресурсів м. Чернівці Чинчик В. складено План зовнішніх меж земельної ділянки, яка надається в оренду для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями Товариству з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» на проспекті Незалежності, 131 (а.с.10). 29.08.2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області надано ТОВ «Гіпербуд» дозвіл №ЧВ11412152339 на виконання будівельних робіт (а.с.12). Приватною аудиторською фірмою «Експрес-Аудит» надано звіт про фактичні результати стосовно відображення в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності ТОВ «Гіпербуд» станом на 30.09.2016 року витрат з будівництва об`єкту «Будинок з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом (перша черга будівництво торгового центру)» за адресою: [ADDRESS] , яким підтверджуються витрати замовника ТОВ «Гіпербуд» в розмірі 47663752,69 грн. на будівництво зазначеного об`єкту (а.с.13-15). Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради 05.01.2017 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» була надана відмова №ЧВ170170050382 на заяву ТОВ «Гіпербуд» про видачу сертифіката «Будівництво будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом (перша черга будівництво торгового центру): нове будівництво; [ADDRESS] » (а.с.16). Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2017 року задоволено позов ТОВ «Київ капітал інцест» до Чернівецької міської ради, ОК ЖБК «Проспект», визнано недійсним та скасувано рішення №317 Чернівецької міської ради 10 сесії VII скликання від 28.07.2016 року «Про припинення договору оренди землі №7800 від 04.05.2012 року, укладеного між Чернівецькою міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд», а також визнано недійсним договір оренди землі №10303 від 24 жовтня 2016 року, укладений між Чернівецькою міською радою та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Проспект». З наведеного судового рішення, яке вступило в законну силу, вбачається, що замовником будівництва, яке знаходиться по проспекту Незалежності, 131 в місті Чернівці, є позивач ТзОВ «Гіпербуд». (а.с.17-21) Постановою Західного апеляційного господарського суду м. Львова від 26.01.2021 року по справі №926/1574/18 задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Гіпербуд», скановано рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.11.2019 року по справі №926/1574/18 та відповідно прийнято нове рішення: визнано незаконними дії Чернівецької міської ради щодо видачі Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» сертифікату серії ЧВ №164170531809 від 22 лютого 2017 року; визнано незаконним та скасовано сертифікат серії ЧВ №164170531809, виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради 22 лютого 2017 року (а.с.22-35). Постановою Верховного суду від 25.07.2019 року по справі №727/7137/17 касаційну скаргу представника [PERSON] , адвоката Шевченка М.М. залишено без задоволення (а.с.36-39). Постановою Верховного суду від 01.07.2020 року по справі №727/7763/17 касаційну скаргу особи в справі за участю ТОВ «Гіпербуд» (як позивача) також залишено без задоволення (а.с.40-42). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується те, що нежитлове приміщення [ADDRESS] зареєстроване за відповідачем [PERSON] (а.с.47-48). Відповіддю Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 13.03.2020 року №18-01/9-43 підтверджується той факт, що запис в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів запис про внесення змін в дозвіл на виконання будівельних робіт від 04.01.2017 за № ЧB 124170042527 на об`єкт «Будівництво багатоквартирного будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом (І черга - будівництво торгового центру) на [ADDRESS] », замовник - обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «ПРОСПЕКТ» - відновлено (а.с.89). Як вбачається з постанов Чернівецького апеляційного суду від 06.04.2023 р. у справах №727/7732/22 та №727/7749/22 правові позиції позивача та раніше викладені позиції Чернівецького апеляційного суду, Верховного Суду щодо наявності підстав для визнання недійсними оспорюваних договорів купівлі-продажу підтримано (а.с.136-143). Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується те, що ТОВ «Гіпербуд» змінили місцезнаходження юридичної особи, та наразі їх нова адреса: [ADDRESS] (а.с.174). Суд дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважає на наступне. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Згідно п.4 ч.1\~ст.1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»\~замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. Відповідно до ч.4\~ст.26 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»\~право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Частинами 1-4\~статті 202 ЦК України\~встановлено, що правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Метою будь-якого правочину є досягнення певних юридичних наслідків, що мають істотне значення для сторін правочину. Правочин - це вольові, правомірні дії, безпосередньо спрямовані на досягнення правового результату, а саме на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України\~встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до частини 1\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. За приписами частин 1, 2\~ст.331 ЦК України\~право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В силу ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1\~ст.655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша статті 656 ЦК України). Статтею 658 ЦК України\~встановлено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Статтею 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами 1, 2статті 375\~Цивільного кодексу\~України унормовано, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. У відповідності до приписів статті\~876\~ЦК України власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. За приписами частини 1статті 95 Земельного кодексу України\~землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором мають право, зокрема споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Право забудови земельної ділянки може реалізуватись виключно її власником чи землекористувачем. Статтею 39 Закону\~передбачено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. З огляду на набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» статусу замовника будівництва об`єкту будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом (І черга\~будівництво торгового центру) по [ADDRESS] у розумінні\~Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~останнє має правомірне очікування на набуття права власності на об`єкт будівництва. Як встановлено судом на основі всебічно досліджених доказів та встановлених фактів, Обслуговуючий кооператив\~«Житлово \~будівельний кооператив\~«Проспект» не мав права здійснювати реалізацію будинку, що є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу, оскільки неправомірно набув статусу замовника будівництва та оформив право власності на торговий центр. До того ж, у матеріалах справи відсутні докази здійснення Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» будівництва будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом (І черга\~будівництво торгового центру) по [ADDRESS] . Згідно з частинами другою та третьою\~ст.215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в зв`язку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним. При цьому, правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції\~ЦК України\~наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті\~215,\~216 ЦК України). З огляду на зазначені приписи, правила статей\~15,\~16 ЦК України, а також статей\~1,\~2-4,\~14,\~215 ЦПК України\~кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Отже, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя\~статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Відповідну правову позицію виклав Верховний Суд України в постанові №6-605 цс16 від 25.05.2016 року. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша статті 656 ЦК України). Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. (стаття 658 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом\~ст.331\~ЦК України\~право власності\~на нову\~річ,\~яка виготовлена\~(створена)\~особою,\~набувається нею,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності\~на новостворене\~нерухоме майно\~(житлові\~будинки,\~будівлі,\~споруди тощо)\~виникає з\~моменту завершення\~будівництва (створення\~майна). Якщо\~договором або\~законом передбачено\~прийняття нерухомого\~майна до\~експлуатації,\~право власності\~виникає з\~моменту його\~прийняття до\~експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналізуючи вище викладене, зокрема доводи сторін щодо правомірності укладеного правочину, суд звертає увагу на те, що правочином є вольова дія учасників цивільних відносин, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Указані цивільно-правові результати мають бути досягнуті внаслідок правомірних дій суб`єктів цивільного права. Однією з підстав для визнання правочину недійсним є його невідповідність вимогам закону. Зібрані та досліджені судом докази беззаперечно підтверджують той факт, що ОК ЖБК «Проспект» не був власником майна (речей та прав), які було відчужено за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення (торгового приміщення) № [NUMBER] , загальною площею 11,8 кв.м., яке розташоване за адресою [ADDRESS] , укладеного 12.05.2017 року, а отже відповідно до вимог ст.ст.203, 655, 656, 658 ЦК України не мав права укладати угоди по його відчуженню. Таким чином, оскільки ОК ЖБК «Проспект» розпорядився майном, власником якого він не є, так як неправомірно набув статус замовника будівництва, використовуючи який, у подальшому, оформив право власності на торгівельний комплекс, а тому суд приходить до висновку про невідповідність оспорюваного правочину вимогам закону та його недійсність. Внаслідок укладення оспорюваного правочину порушено права ТОВ «Гіпербуд» як замовника будівництва на закінчення будівництва, здачу його в експлуатацію та оформлення права власності на новостворене майно. Такого висновку дійшла і колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 липня 2019 року у справі № 727/7137/17 та у постанові №727/7763/17 від 01.07.2020 року. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОК «ЖКБ «Проспект» неправомірно набув статусу замовника будівництва та оформив право власності на торгівельний комплекс, який знаходиться по [ADDRESS] , в тому числі і на приміщення №317 (загальною площею 19,9 кв.м.), яке є предметом спірного договору купівлі-продажу, що в свою чергу є порушенням права ТОВ «Гіпербуд» як замовника будівництва закінчити будівництво, здати його в експлуатацію та відповідно, оформити право власності на новостворене нерухоме майно. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивачі, як учасники справи, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. Статтею\~141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку з задоволенням позовним вимог, з відповідачів: Обслуговуючого кооперативу\~«Житлово \~будівельний кооператив\~«Проспект» та\~ [PERSON] слід стягнути солідарно судовий збір у розмірі 620,25 грн. з кожного на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд», в рахунок відшкодування понесених судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: approved