Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

08.06.2023 року до суду звернувся позивач, [PERSON] , представник позивача, адвокат Галенко І.Є., з позовом про зменшення розміру аліментів до відповідача [PERSON] 13.06.2023 року до суду отримана інформація про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.06.2023 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 30.08.2023 року. 30.08.2023 року розгляд справи відкладений на 25.10.2023 року за клопотанням представника відповідача. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 25.10.2023 року в судовому засідання оголошену вступну і резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року (справа № 173/491/18) на користь [PERSON] , на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , з частини всіх видів його заробітку (доходу), але не 50 % мінімального прожиткового мінімуму до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне: з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі, який був в подальшому розірваний. В період шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] . За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01.03.2018 року. На даний час змінились обставини, які не існували на час винесення рішення суду. 11.01.2018 року він одружився з [PERSON] та в нього народилась ще одна дитина [PERSON] , [INFO] . Крім того на його утриманні перебувають ще дві дитини його дружини від попередніх шлюбів, батько однієї з якої помер. Його дружина є багатодітною матір`ю не працює та перебуває на його утриманні. За рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 року у справі № 178/8/23 з нього стягнені аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.01.2023 року Зазначені обставини на його думку є підставою для зменшення розміру аліментів. що стягуються з нього на користь в відповідачки на утримання сина, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач та представник відповідача в судове засідання повторно не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив (заперечення) на позовну заяву не надали. Відповідно п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому батьками дитини записані сторони. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року (справа № 173/491/18) стягнено на користь [PERSON] , на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , частину всіх видів його заробітку (доходу), але не 50 % мінімального прожиткового мінімуму щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття , що підтверджується копією рішення суду . Прохаючи зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь відповідачки на утримання сина , позивач посилається на те, що на даний час змінилось його сімейне та матеріальне становище. Так, судом встановлено, що позивач одружився вдруге із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [INFO] у позивача народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому позивач записаний батьком дитини. Крім того за рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 року у справі № 178/8/23 з нього стягнені аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.01.2023 року, що підтверджується копією рішення суду. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшений за позовом стягувача або платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану. З наданих позивачем документів вбачається, що існують підстави для зменшення розміру аліментів, стягуваних з позивача, оскільки судом встановлено, що час подання позовної заяви змінився сімейний стан позивача, оскільки у нього народилась ще одна дитина, яка перебуває на його утриманні, в зв`язку з чим змінився і матеріальний стан позивача. Інші обставини судом до уваги не приймаються, оскільки діти дружини позивача від попередніх шлюбів мають право на утримання від своїх батьків, а у разі їх смерті на отримання пенсії. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, стягуваних з позивача за вищевказаним рішенням суду з частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягненя дитиною повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за можливе судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073.60 грн., покласти на позивача так як судом хоч і прийняте рішення про задоволення заявлених позовних вимог, але в результаті даного рішення погіршується матеріальне становище відповідачки, на утриманні якої перебуває неповнолітня дитина. На основі ст. 180,182,183, 192 СК України,

Outcome: approved