Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Позивачка, 07.03.2023 року, звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона та відповідач перебувала у шлюбі, під час якого в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що рішення Свалявського районного суду від 05.11.2019 року, шлюб між ними розірвано, та відновлено дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] ». Рішенням Свалявського районного суду від 05.11.2019 року, ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що вищевказана сума є недостатньою для забезпечення належного розвитку їх спільної дитини. Тому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, встановлений рішенням Свалявського районного суду від 05.11.2019 року (справа №306/1950/19) та визначити аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 всіх видів доходів відповідача - [PERSON] , які стягувати з останнього на її користь. Чинними ухвалами Свалявського районного суду від 27.04.2023 року та від 23.08.2023 року у задоволенні клопотання [PERSON] (вх.№3172 від 24.04.2023 року) та клопотання представника відповідача - адвоката Керечанина В.І. (вх№6684 від 21.08.2023 року) - відмовлено. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с. 32, 35, 37). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних у справі даних чи доказів у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. За ст. 150 СК України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовим змістом вказаної норми закону, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком є особистим, індивідуальним, а не солідарним. За правилами ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з нормою ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Генеральною Асамблеєю ООН, 20 листопада 1959 року, для забезпечення дітям щасливого дитинства було проголошено Декларацію прав дитини. Даною Декларація проголошено принцип якнайкращого забезпечення інтересів дитини і така враховує те, що дитина внаслідок її фізичної й розумової незрілості потребує спеціальної охорони та піклування, зокрема належного правового захисту до й після народження. Відповідно до ст. 3 та ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство й батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України (згоду на обов`язковість яких надала Верховна Рада України). За приписами ч. 2 та ч. 4 ст. 155 СК батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.07.2018 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис « 15 від 02.07.2018 року (а.с.9). Чинним рішенням Свалявського районного суду від 14.11.2019 року шлюб, зареєстрований між сторонами 18.02.2017 року виконавчим комітетом Стройненської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис №2 - розірвано. Позивачці відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 6-7). Згідно виконавчого листа у цивільній справі №306/1950/19 від 17.12.2019 року з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з 23.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Як убачається з рішення виконавчого комітету Свалявської міської ради від 05.09.2022 року №210 - визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] та фактично проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.10). Згідно довідки №1/1868 від 09.06.2022 року солдат [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] з 10.03.2022 року (а.с.23). У постанові Верховного Суду від 03.09.2018 року у справі № 134/192/17 зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно з нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За правилами ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них ... . У разі задоволення позову аліменти у зміненому розмірі будуть стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду, а не від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. З урахуванням практики викладеної в рішеннях ЄСПЛ, право на справедливий суд, що зазначений в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, містить у собі декілька складових, які деталізують його зміст, що розумний строк судового розгляду це окремий елемент доступу до правосуддя. Щодо неявки відповідача та його представника у судові засідання, суд вважає такі вчинені навмисно для затягування судового розгляду справи. За таких обставин, враховуючи що відповідач проходить військову службу за що отримує грошове забезпечення, виходячи з принципів розумності та справедливості, позовні вимоги [PERSON] , на переконання суду, є обгрунтованими та підлягають до задоволення, а аліменти необхідно встановити розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. У даному випадку, відповідно до згаданої норми закону судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved