Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиті з 01.05.2014 року по 14.04.2023 року послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії в розмірі 53056, 27 грн, а саме з [PERSON] - 2/3 частки боргу в розмірі 35370, 85 грн та з [PERSON] 1/3 частку боргу в розмірі 17685, 42 грн, а також судові витрати в сумі 2684, 00 грн. В обґрунтування\~вимог вказано,\~що позивачем\~надаються послуги\~з централізованого\~опалення за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Відповідачі за період з 01.05.2014 року по 14.04.2023 року не сплачують в повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 26.06.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 20). Від відповідачів відзиву на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило. Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками було направлено відповідачам в порядку, визначеному ЦПК України, проте останні повернулися до суду неврученими під час доставки. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Право власності на квартиру [ADDRESS] згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.05.2023 року на праві приватної спільної часткової власності зареєстровано за [PERSON] - 1/3 ідеальних частини, [PERSON] 1/3 ідеальних частини та [PERSON] 1/3 ідеальних частин (а.с. 4-5). Відповідно до довідки про склад сім`ї від 10.05.2022 р. за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] (власник), [INFO] та [PERSON] (донька), [INFO] (а.с. 6-7). [PERSON] , [INFO] , померла в 2016 році. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на її 1/3 частку квартири не переоформлена на спадкоємців. Крім того, зважаючи на те, що [PERSON] є рідною донькою померлої, яка постійно проживає та зареєстрована з 11.09.1986 року в даній квартирі на підставі ст. 1261 та ч.3 ст.1268 ЦК України фактично успадкувала 1/3 частини квартири, яка належала [PERSON] прийнявши спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном та несе обов`язок щодо утримання даного майна. В постанові Верховного Суду від 15.03.2018 року в справі № 401/710/15-ц зроблений висновок, що прийнявши спадщину відповідач набула право на квартиру, успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Отже, незалежно від того чи отримала вона свідоцтво про право на спадщину та/чи здійснила реєстрацію прав власника на успадковане нерухоме майно, вона має нести тягар утримання майна, що їй належить. Таким чином, суд робить висновок, що до відповідачки [PERSON] в порядку спадкування перейшли обов`язки щодо сплати заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, яка утворилась за життя спадкодавця. Квартира [ADDRESS] забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради та має окремий особовий рахунок споживача послуг № [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості та оборотів по особовому рахунку № [NUMBER] обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 53056, 27 грн (а.с.11). Відповідно до ст. 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. За положеннями п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Відповідно до положення п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ст. 25 Закону України «Про теплопостачання»). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина друга статті 355 цього Кодексу). При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 цього Кодексу). Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанова ВС від 20.09.2018 у справі № 522/7683/13-ц, постанова ВСУ від 04.11.2015 у справі 6-734цс15, постанова ВС від 01.09.2020 у справі № 352/2163/13-ц). Згадувана квартира під`єднана до єдиної централізованої системи теплопостачання, від користування якої відповідачі, як власники, не відмовилися у встановленому законом порядку, отже, вони зобов`язані нести витрати по її утриманню, в тому числі з надання послуг по її обігріву, а відтак надання таких послуг та їх оплата не залежать у будь-якому випадку від того проживали власники у цій квартирі чи ні. Такий правовий висновок висловлено в постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10.12.2018 року (справа №638/11034/15), від 02.04.2020 року (справа №757/29813/17). З урахуванням викладеного, оскільки відповідачі належним чином та в повному обсязі не здійснюють оплату наданих послуг, позивачем доведено наявність заборгованості відповідачів за надання послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, шляхом стягнення з відповідачів заборгованості. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 2684, 00 грн.

Outcome: approved