Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в якому зазначала, що з 11 червня 2011 року по 23 листопада 2019 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Вознесенського міськрайонного суду від 02 листопада 2022 року у справі №473/2708/22 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Однак, на думку позивачки, більш необхідним та достатнім способом матеріального утримання дитини з боку батька буде стягнення з нього аліментів у частці від отримуваного відповідачем заробітку (доходу). Тому, враховуючи вказані обставини та те, що відповідач має змогу та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, позивачка просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, становлений судовим наказом Вознесенського міськрайонного суду від 02 листопада 2022 року у справі №473/2708/22, та щомісячно стягувати з [PERSON] на свою користь кошти (аліменти) на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивачки [PERSON] , її представник [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі відповідача [PERSON] , його представник [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказуючи на відсутність передбачених законом підстав для зміни способу стягнення аліментів. При цьому просив врахувати, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я (проходив відповідне лікування) та тяжке матеріальне становище, оскільки не працює, жодних доходів не отримує, має на утриманні непрацездатну матір, яка є особою з інвалідністю 1-ої групи та потребує постійного стороннього догляду (який їй забезпечує відповідач). Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 9-11, 15). Згідно судового наказу Вознесенського міськрайонного суду від 02 листопада 2022 року у справі №473/2708/22 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка бажає змінити спосіб стягнення аліментів, вважаючи, що більш необхідним та достатнім способом матеріального утримання дитини з боку батька буде стягнення з нього аліментів у частці від отримуваного відповідачем заробітку (доходу). Аналізуючи вимоги та заперечення учасників справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, інші обставини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.ч. 1, 2 ст.182 СК України). У разі стягнення судом аліментів у частці від заробітку така частка визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК України). У разі стягнення судом аліментів у твердій грошовій сумі грошовий розмір аліментів визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.ч. 1, 3 ст. 184 СК України). Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, вибір способу стягнення аліментів та його зміна залежить виключно від волі того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, зміна способу стягнення аліментів не залежить від будь-яких факторів, обставин, волі платника аліментів. Єдиною безумовною підставою для цього є воля одержувача аліментів. За встановленого, спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Вознесенського міськрайонного суду від 02 листопада 2022 року у справі №473/2708/22 підлягає зміні (з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу)). Проте, визначаючи частку від заробітку до стягнення з відповідача, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, зокрема те, що відповідач не отримує жодних доходів та має на утриманні непрацездатну матір, яка є особою з інвалідністю 1-ої групи, потребує постійного стороннього догляду (який їй забезпечує відповідач), що знайшло своє повне підтвердження відповідними доказами (а.с. 26, 33-35). Разом з тим, суд вважає недоведеними твердження про незадовільний стан здоров`я [PERSON] , оскільки вони не підтверджені відповідними та достатніми доказами. Зокрема, матеріали справи не містять доказів щодо незадовільного стану здоров`я та необхідності в лікуванні відповідача на час розгляду справи, а надана в цій частині копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого стосується лікування [PERSON] у липні 2021 року (перебування на лікуванні з 21 по 23 липня 2021 року та здійснення йому операції) та жодним чином не підтверджує незадовільний стан його здоров`я на час вирішення спору. За встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач може щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню на користь державного бюджету 536,80 грн. судового збору.

Outcome: partial