Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Адвокат Гуревич Максим Геннадійович, який діє на підставі договору-доручення про надання правової допомоги від 10.02.2022 року та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1069103, звернувся до суду в інтересах позивача [PERSON] з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8528, про стягнення з позивача (після укладення повторного шлюбу прізвище якої змінено на [PERSON] ) на користь АТ «Дельта Банк», правонаступником прав та обов`язків якого є відповідач-1, заборгованості за кредитним договором № 005-04550-260710 від 26.07.2010 року в розмірі 21 773,00 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Є. Б. було відкрито виконавче провадження № 68081569 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.02.2022 року в порядку забезпечення позову зупинено стягнення з позивачки на користь відповідача-1 заборгованості у сумі 21 773,00 грн, яке здійснюється приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Гореликом Є. Б. у виконавчому провадженні № 68081569 на підставі виконавчого напису за № 8528, вчиненого 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф., зупинення стягнення з позивачки витрат на проведення виконавчих дій в сумі 529,00 грн і основної винагороди приватного виконавця в сумі 2 177,00 грн, що здійснюється приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Гореликом Є. Б. у виконавчому провадженні № 68081569, заборони проводити будь-які утримання грошових коштів з рахунків, відкритих у банківських установах на ім?я позивачки, проводити утримання грошових коштів із заробітної плати та інших доходів позивачки та вчиняти будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 68081569 до пред`явлення позовної заяви та на час розгляду справи за відповідним позовом і до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі за відповідним позовом. Позивачка вважає, що вищезазначений виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що був порушений Порядок та умови вчинення виконавчого напису нотаріусом, передбачений\~Законом України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року,\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Крім того, як видно зі змісту виконавчого напису його вчинено на підставі договору від 26.07.2010 року, тобто поза межами позовної давності, що є неприпустимим в силу ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Між позивачкою та відповідачем-1 нотаріально посвідчений договір не укладався. В той же час будь-якого розрахунку боргу, а також підтверджуючих наявність боргу документів позивачці направлено не було. Будь-яких претензій щодо виконання грошових зобов`язань на користь відповідача-1 позивачці також не направлялось. Зазначає, що вказане в сукупності свідчить про те, що видаючи спірний виконавчий напис, нотаріус формально підійшов до вчинення вказаної нотаріальної дії та не перевірив факту саме безспірності вимог відповідача-1 (з належним підтвердженням, яким не може бути проста вказівка на це у відповідній заяві стягувача), без чого видача виконавчого напису є законодавчо неможливою, а також не дотримався встановленої законом процедури видачі виконавчого напису. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.02.2022 року по справі № 219/1355/22 (суддя Рибкіна Н. М.) задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, подану до подання позову. Артемівський міськрайонний суд Донецької області ухвалою від 03.08.2022 року задовольнив клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Гуревич М. Г. про поновлення процесуального строку для подання позовної заяви, поновив позивачу [PERSON] пропущений процесуальний строк для подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження по вказаній цивільній справі. Відповідачам був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. 29.06.2023 справу передано до Дружківського міського суду Донецької області за підсудністю судових справ Артемівського міськрайонного суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися. 28.07.2023 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, на позові наполягає в повному обсязі, просить його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки він суд не сповістив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи та відзиву на позовну заяву. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки вона суд не сповістила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи та відзиву на позовну заяву. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. З паспорту серії [NUMBER] , вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 19.06.2007. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.12.2012 року було розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 11.1.2002 року виконкомом Різниківської сільради Артемівського району Донецької області, за актовим записом № 04. Після розірвання шлюбу позивачу було залишено прізвище « [PERSON] ». Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.04.2021 року було розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 22 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління у Донецькій області, актовий запис № 483. Після розірвання шлюбу [PERSON] було залишено прізвище « [PERSON] ». \~Судом встановлено, що 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф., на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8528, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження невідомо, місце роботи невідомо, реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , яка є Боржником за Кредитним договором № 005-04550-260710 від 26.07.2010 року, укладеним з АТ «Дельта Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, правонаступником всіх прав та обов?язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами № 42-К від 06.10.2017 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» ідентифікаційний код юридичної особи 35234236 (Новий Кредитор), заборгованості за Кредитним договором № 005-04550-260710 від 26.07.2010 року. Строк платежу за Кредитним договором № 005-04550-260710 від 26.07.2010 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.10.2017 року по 05.04.2021 року. Сума заборгованості становить 20573,23 гривень, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 15693,83 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 4879,40 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стигувача. Загальна заборгованість Боржника становить 21773,00 гривень. Вказано, що цей виконавчий напис набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дії, а саме з 25 травня 2021 року та може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення. 12.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Є. Б. на підставі виконавчого напису за № 8528, вчиненого 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф., винесено постанову у виконавчому провадженні № 68081569 про відкриття виконавчого провадження відносно боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в рахунок заборгованості за кредитним договором № 005-04550-260710 від 26.07.2010 у сумі 21 773,00 грн, а також основної винагороди виконавця в розмірі 2 177,00 грн та мінімальних витрат на виконавче провадження в сумі 529,00 грн. Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. \~За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості перед стягувачем та дотримання ним строків звернення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачи, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Позивач [PERSON] звертаючись до суду з відповідним позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовує свої позовні вимоги не дотриманням принципу безспірності. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться y безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, зокрема, в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться y безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів\~в частині, у тому числі: «п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Таким чином, з 22 лютого 2017 року чинне законодавство не передбачає можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом 25 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а тому такий виконавчий напис щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин, є незаконним. Оскільки в момент вчинення виконавчого напису 25 травня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, то такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням імперативно встановленою законом вимогою безспірності розміру заборгованості. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 4 ст. 136 ЦПК України у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову. Судові витрати стягнути з відповідачів на користь позивача згідно зі\~ ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved