Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 12 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0202/82/0449357, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти на умовах Кредитного договору в сумі 56 189,00 грн. строком до 12.10.2024 року під 42,90% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов Договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснює щомісячно ануїтетними платежами погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 17.10.2022 року заборгованість позичальника перед банком за договором складає 77 531,65 грн., яка складається з: -заборгованості за кредитом у розмірі 68 841,00 грн., в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 1 158,91 грн.; -заборгованості за відсотками у розмірі - 8 690,65 грн., в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 8 286,09 грн.. На адресу позичальника було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість. Однак, у визначені кредитором строки вимога не виконана, заборгованість повернуто так і не було. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка виникла за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0202/82/0449357 від 12.10.2018 року у сумі 77 531,65 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 68 841,00 грн., в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 1 158,91 грн.;заборгованості за відсотками у розмірі - 8 690,65 грн., в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 8 286,09 грн.. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 03 травня 2023 року відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 12 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою-анкетою для отримання кредиту «Кредит готівкою», в якій він виявив намір отримати кредит, обрав валюту та строк кредитування. В матеріалах справи також міститься паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» з Додатком 1 до Паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», в яких міститься підпис відповідача. 12 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0202/82/0449357, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти на умовах Кредитного договору в сумі 56 189,00 грн. строком до 12.10.2024 року під 42,90% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов Договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором. На підставі п. 1.1. Договору кредитор надав позичальнику кредит, шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. В матеріалах справи також міститься додаток №1 до кредитного договору №014/0202/82/0449357 «Графік погашення кредиту» та додаток №2 до кредитного договору №014/0202/82/0449357 від 12 жовтня 2018 року, в яких міститься підпис відповідача. Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 56 189,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] .. Відповідно до п. 3.1. Договору позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами відповідно до умов договору. Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснює щомісячно ануїтетними платежами погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим згідно з наданим банком розрахунком заборгованості станом на 17.10.2022 року заборгованість позичальника перед банком за договором складає 77 531,65 грн., яка складається з: -заборгованості за кредитом у розмірі 68 841,00 грн., в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 1 158,91 грн.; -заборгованості за відсотками у розмірі - 8 690,65 грн., в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 8 286,09 грн.. У зв`язку з невиконанням позичальником умов договору АТ «Райффайзен Банк» на адресу відповідача [PERSON] 18.10.2022 року було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, за змістом якої банк вимагав не більш ніж протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів в сумі 77 531,65 грн.. Згідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Судом встановлено, що позичальник (відповідач) не сплачував кошти за кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість за договором і позивач нарахував відсотки за його користування згідно умов договору. У відповідності до ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано доказів на спростування заявленої позивачем суми заборгованості за договором. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає, що з відповідача на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн.. На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610-612, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved