Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що 21 листопада 2009 року між сторонами Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №621 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Сторони перебували у шлюбних відносинах, однак, стосунки почали погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, що призвело до втрати почуття любові, подружні стосунки не склалися, сторони спільно не проживають, фактично сімейні відносини припинені, відновлення неможливе. Причиною розлучення є відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, права та обов`язки. Сторони підтримують стосунки, однак втратили почуття любові один до одного. Сім?я розпалася, шлюб носить виключно формальний характер. Таким чином, позивач вирішив, що продовжувати формальне перебування в сімї, якої фактично вже не існує, не має сенсу, оскільки вони не проживають разом, шанси на відновлення сімейних стосунків відсутні. Майнові спори відсутні. Під час шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . На час подання цієї заяви сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте мешкають окремо. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у зв`язку із наступним. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21 листопада 2009 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище- [PERSON] ) був зареєстрований шлюб Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 621. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину- [PERSON] , [INFO] . Позивачем зазначено, а відповідачем не заперечується та не спростовано, що сімейне життя не склалося, наслідком чого є припинення шлюбних відносин. Позивачем також зазначено, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, враховуючи, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно із ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, приймаючи до уваги позицію позивача, яка не просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати у вигляді сплаченого за подання до суду даної позовної заяви судового збору, суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: approved