Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Позивач 30.03.2023 р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з даним позовом, який обґрунтовує наступним. Комунарським районним судом м. Запоріжжя 03.10.2022 р. було видано судовий наказ про стягнення аліментів (справа №333/4427/22) за заявою [PERSON] до боржника [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у вигляді 1/4 частини від усіх видів доходів боржника, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, але не більше ніж 10 прожиткових мінімумів і до досягнення дитиною повноліття. Олександрівським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжя державним виконавцем Кисліциною Ю.Д. відкрито ВП № 70824191 від 24.01.2023 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 04.01.2023 р. було видано судовий наказ про стягнення аліментів (справа №331/5058/22) за заявою [PERSON] до боржника [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у вигляді 1/4 частини від усіх видів доходів боржника, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 23.12.2022 р. і до досягнення дитиною повноліття, в зв`язку з чим Олександрівським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжя державним виконавцем Кисліциною Ю.Д. також відкрито ВП №70889298. Таким чином, на двох дітей він сплачує 50% (1/2 частину) від доходів, хоча законодавцем передбачено, що стягнення аліментів на двох дітей - призначається у розмірі однієї третини (1/3) від заробітку (доходу) платника аліментів, тобто, вважає, що аліменти на кожну дитину мають бути визначені у розмірі не більше 1/6 частини, хоча з огляду на розмір його заробітної плати вважає за можливе призначити 1/8 частину з огляду на наступне. Під час розгляду справи про призначення аліментів на користь [PERSON] суду не було доведено до відома, а відповідно не узято до уваги, що у нього (платника аліментів) також є сім`я з малолітньою дитиною, а дружина перебувала в декретній відпустці. Дохід позивача коливається від 64 000,00 грн. до 74 000,00 грн. у розмірі 72 608, 10 грн., то 1/4 частина від доходу становить близько 15 000,00 грн., що в декілька разів перевищує прожитковий мінімум для дітей вищевказаного віку. Він не має власного житла, і йому доводиться винаймати помешкання для себе та родини в м. Дніпрі, бо його дружина [PERSON] та малолітня дитина [PERSON] , згідно довідки №1201-7501177330 від 01.08.22 р. є внутрішньопереміщеними особами. Відповідач-1 при зверненні до суду не вказала про наявність у нього іншої родини, в якій на утриманні він має ще одну дитину. Відповідно, його сімейний стан змінився.\\ На підставі вищевикладеного позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: - зменшити розмір вже призначених аліментів, що визначено судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2022 р. у розмірі 1/4 частини на 1/8 частину та стягувати з нього [PERSON] на користь, [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у вигляді 1/8 частини від усіх видів доходів, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, але не більше ніж 10 прожиткових мінімумів і до досягнення дитиною повноліття та - зменшити розмір вже призначених аліментів, що визначено судовим наказом Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.01.2023 р. у розмірі 1/4 частини на 1/8 частину та стягувати з нього на користь, [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у вигляді 1/8 частини від усіх видів доходів, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2023 р. дану справу, до відкриття провадження, направлено до Комунарського районного суду м. Запоріжжя для розгляду, за підсудністю. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023 р. відкрито провадження та призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, також встановлений строк для надання сторонами заяв по суті справи. Відповідачкою [PERSON] \~в особі\~представниці \~адвоката Вишнякової\~І.О.,\~наданий відзив\~на дану\~позовну заяву,\~в якому\~вона заперечує\~відносно задоволення\~позовних вимог,\~посилаючись на\~наступне.\~Зменшити розмір\~аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~можливо лише\~у випадку\~після прийняття\~рішення змінився\~матеріальний або\~сімейний стан.\~Позивач просить\~суд зменшити\~розмір аліментів\~на утримання\~дитини Відповідачки,\~який було\~встановлено судовим\~наказом Комунарського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від\~03.10.2022\~р.,\~у зв`язку\~із зміною\~сімейного стану\~ народженням\~ [INFO] \~другої дитини.\~Враховуючи,\~що друга\~дитина народилась\~до винесення\~судового наказу\~про стягнення\~аліментів,\~то сімейний\~стан Позивача\~не змінився,\~а тому\~дана обставина\~не є\~підставою для\~зменшення розміру\~аліментів. Зміна сімейного\~стану -\~народженням дитини\~від іншого\~шлюбу.\~Позивачем не\~було надано\~належних доказів,\~які б\~підтверджували погіршення\~його матеріального\~становища у\~зв`язку із\~народженням другої\~дитини,\~тим більше,\~беручи до\~уваги розмір\~доходів Позивача,\~він має\~більш ніж\~достатнє матеріальне\~становище для\~виплати аліментів\~у визначеному\~судом розмірі\~обом дітям. Позивач намагається\~компенсувати зменшення\~розміру аліментів\~за рахунок\~збільшення утримання\~родини Відповідачки\~2\~порівняно з\~дитиною Відповідачки\~1.\~Задоволення позовної\~вимоги про\~зменшення розміру\~аліментів поставить\~дитину Відповідачки\~1\~у нерівне\~матеріальне забезпечення\~її батьком,\~порівняно із\~забезпеченням другої\~дитини та\~Відповідачки 2.\~Окрім аліментів\~на дитину,\~як сам\~стверджує Позивач,\~Відповідачка 2\~отримує кошти\~на її\~власне утримання\~та Позивач\~забезпечує їх\~житлом,\~орендуючи для\~них квартиру.\~В той\~же час\~дитина Відповідачки\~1\~має лише\~аліменти,\~жодних додаткових\~коштів вона\~від батька\~не отримує,\~що є\~нерівним відношенням\~до обох\~дітей. Перевищення розміру аліментів у декілька разів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не є причиною для зменшення його розміру. Відповідачка [PERSON] подала відзив на позов, в якому частково визнала позовні вимоги, а саме, погоджується із заявленими позивачем обставинами щодо зміни сімейного та матеріального стану у позивача, при цьому визнає позовні вимоги частково та не заперечує відносно зміни розміру аліментів з 1/4 частини доходів платника аліментів до 1/6 частини. Відповідач [PERSON] надала заперечення на відзив відповідачки [PERSON] , посилаючись на те, що зміна розміру аліментів, у визнаному відповідачкою [PERSON] розмірі суперечить інтересам дитини відповідачки [PERSON] , оскільки окрім аліментів вона не отримує додаткової матеріальної допомоги від позивача на утримання дитини, а відповідачка [PERSON] повністю залежна матеріально від позивача та окрім аліментів отримує іншу матеріальну допомогу, в тому числі у вигляді оплати позивачем оренди квартири, в якій мешкає відповідачка [PERSON] з дитиною. В судовому засіданні представниця позивача адвокат Павленко П.О. позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні з підстав зазначених в позові. Представниця відповідача [PERSON] адвокат Вишнякова І.О. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Відповідачка [PERSON] в судовому засідання визнала позовні вимоги частково, не заперечувала відносно зменшення розміру аліментів з 1/4 частки доходу позивача до 1/6. Суд, вислухав пояснення представниці позивача, відповідача та представника іншого відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] уклали шлюб 29.08.2012 р. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З пояснень, наданих сторонами вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, належних доказів на підтвердження цієї обставини, сторонами суду не надано. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 26.07.2019 р. позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] , уклали шлюб 26.07.2019 р. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З пояснень сторін вбачається, що шлюб офіційно не розірваний між [PERSON] та [PERSON] , при цьому вони мешкають за різними адресами. Доказів, що шлюбні відносними між ними припинені та спільне господарство між ними не ведеться, суду не надано. Відповідно до довідок від 01.08.2022 р., відповідачка [PERSON] та малолітній [PERSON] перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території, та фактично мешкають за адресою: [ADDRESS] . Судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2022 р., на підставі заяви [PERSON] , на її користь, з [PERSON] стягнені аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 /4 частки від доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 29.09.2022 р. На підставі вищевказаного судового наказу Олександрівським ВДВС у м. Запоріжжя 24.01.2023 р. відкрито виконавче провадження №70824191, що підтверджується копією відповідної постанови державного виконавця. З копії постанов державного виконавця, постановлених в межах цього виконавчого провадження, вбачається, що державним виконавцем звернено стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] , який працює в СБУ Дніпропетровської області, що підтверджується також відповідними довідками з місця роботи позивача. Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.01.2023 р., на підставі заяви [PERSON] , на її користь з [PERSON] , стягнені аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23.12.2022 р. Із копії заяви [PERSON] , адресованої державному виконавцю Олександрівським ВДВС у м. Запоріжжя від 01.02.2023 р., вбачається, що вищевказаний судовий наказ від 04.01.2023 р. пред`явлений стягувачем до виконання та здійснюється виконавче провадження за №70889298. З довідок УСБУ в Дніпропетровській області від 23.01.2023 р. №16, від 20.03.2023 р. №40 вбачається, що середньомісячна заробітна плата за період серпень 2022 р. березень 2023 р. у позивача [PERSON] складала близько 67\~000,00 грн. Заробітна плата за березень 2023 р., склала 72608,10 грн., з них відраховано аліментів 29224,76 грн. Відомості про доходи позивача за період з березня 2023 р. по теперішній час, суду не надано. Відповідно до пояснень відповідачки [PERSON] , остання не працює, її батьки систематично надають їй матеріальну допомогу. Відповідно до пояснень адвоката Вишнякової І.О., [PERSON] працевлаштована. Належно підтверджені відомості про доходи відповідачів сторонами суду не повідомлені. Позивачем в особі представника заявлено, що він винаймає житло відповідачці [PERSON] в м. Дніпрі, та сплачує плату за його оренду 1500 грн. щомісяця, на підтвердження надано копію першої сторінки договору оренди квартири від 03.10.2022 р. Суд визнає даний доказ недостовірним, оскільки суду не надано повний текст договору, що не дозволяє об`єктивно оцінити викладені в ньому відомості. З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем обставина належними доказами не підтверджена. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-Х11 від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст.\~12\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Порядок реалізації даного обов`язку батьків регулюється ст.ст. 180-197 СК України. За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими. Частинами 1-3 ст.181СК України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з ким проживає дитина. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно, з метою матеріального утримання дитини. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України). Частиною 1\~ст.192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту наведених норм, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним; а зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків та в інших випадках, передбачених\~Сімейним кодексом. Аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц. Верховний Суд у складі Першої судової Палати Касаційного цивільного суду у постанові № 565/2071/19 від 16 вересня 2020 року відмовив [PERSON] у зменшенні розміру аліментів, які стягуються з нього, на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підставою для відмови в позові стало те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження [INFO] дитини - [NUMBER] , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. З досліджених судом доказів вбачається, що станом на час винесення судами вищевказаних судових наказів про стягнення аліментів, у позивача вже було двоє дітей від різних шлюбів. Після ухвалення судових наказів про стягнення аліментів, сімейний стан позивача та обсяг його обов`язків по утриманню його двох дітей не змінився. Позивачем не надано суду доказів, що його матеріальний стан, після винесення вищевказаних судових наказів змінився. З досліджених судом доказів вбачається, що позивач працевлаштований, отримує досить високу заробітну плату. Сукупний розмір аліментів, що стягуються з позивача на утримання обох дітей у примусовому порядку, не перевищує розмір відрахувань, встановлених статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження». Сума доходу, яка залишається після стягнення присуджених аліментів, - близько 30000,00 грн. 35000,00 грн., значно перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, та на думку суду, є достатньою для забезпечення гідних умов життя для позивача. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що зменшення розміру аліментів, до заявленої позивачем частки від його доходу, значно погіршить майнові інтереси малолітніх дітей, враховуючи також, що один з дітей є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території, а інша дитина живе в м. Запоріжжі, яке відноситься до зони активних бойових дій. З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги необґрунтовані, в зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed