Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

11.05.2023 року представник виконавчого комітету Звягельської міської ради як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її сина - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Життям дитини не цікавиться, дитина проживає із [PERSON] , яка являється матір`ю відповідача, не утримує сина, веде аморальний спосіб життя, зловживає наркотичними речовинами. Тому просять позбавити її батьківських прав відносно [PERSON] та стягувати аліменти у розмірі по 1136,00 грн., щомісячно, з дня подання позовної заяви до суду до досягнення ним повноліття. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надала. Представник відповідача - адвокат Кравець Л.Ю., у судовому засіданні пояснила, що місцезнаходження [PERSON] їй не відоме, на зв`язок з нею не виходила, просила відмовити у задоволенні позову. Третя особа - [PERSON] , у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги та позбавити її доньку - [PERSON] , батьківських прав відносно [PERSON] . Суд ухвалив проводити судовий розгляд без участі відповідача. Суд, заслухавши сторін та свідків, дослідивши письмові докази у справі та давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку. 11.05.2023 року до суду надійшла позовна заява виконавчого комітету Звягельської міської ради як орган опіки та піклування до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про позбавлення батьківських прав (а.с. 1-3). Ухвалою суду від 18.05.2023 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 54). 04.09.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю, оскільки [PERSON] любить дитину та бажає займатися його вихованням (а.с. 77-81). 19.09.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначила, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, своєю поведінкою не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання нею освіти, тому просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 91-93). Ухвалою суду від 19.09.2023 року було закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до розгляду по суті. Встановлено, що [PERSON] являється матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Відомості про батька [PERSON] записано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.11). [PERSON] , [INFO] , та його матір [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Актами обстеження матеріально-побутових умов від 14.12.2022 року, 26.01.2023 року, 10.02.2023 року встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає у баби - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , дитина забезпечена усім необхідним, мати дитини - [PERSON] з`являється вдома дуже рідко і всього на декілька годин (а.с. 13, 17). Актом обстеження матеріально-побутових умов від 14.12.2023 року за місцем проживання [PERSON] по [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] уся в синцях, в квртирі брудно, на столі засіб для вживання наркотичних речовин, дитина проживає у баби - [PERSON] (а.с. 14). Актом обстеження матеріально-побутових умов від 16.12.2022 року встановлено, що з [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо виконання батьківських обов`язків (а.с. 15). Актом обстеження матеріально-побутових умов від 26.04.2023 року встановлено, що з пояснень [PERSON] слідує, що вихованням [PERSON] вона не займається, оскільки її не пускає співмешканець [PERSON] , змушує її до вживання наркотичних засобів (а.с. 20). [PERSON] неодноразово писала заяви до служби у справах дітей з метою проведення профілактичних бесід з її донькою - [PERSON] , оскільки остання не займається вихованням дитини (а.с 21, 25, 29). [PERSON] , у свою чергу, неодноразово пояснювала, що дитиною займається її мати - [PERSON] , однак має на меті займатися виховання сина, відсутність її поряд з дитиною пояснювала нагальними справами, поганим самопочуттям (а.с. 26, 27, 30, 32). Відповідно до листа Новоград-Волинського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 12.10.2020 року № 778 під час проведення соціальної роботи було з`ясовано, що [PERSON] залишила свого сина [PERSON] на свою бабу - [PERSON] , [INFO] , місцезнаходження [PERSON] , невідоме, на телефонні дзвінки не відповідає (а.с. 34). Відповідно до листа Звягельського міського центру соціальних служб від 09.02.2023 року № 78 вихованням та утриманням [PERSON] займається [PERSON] , [PERSON] не змінює свого аморального способу життя, не ночує вдома, на контакт із фахівцем із соціальної роботи не йде, від проходження курсу реабілітації від наркотичної залежності категорично відмовляється, не намагається виправитися (а.с. 36). Постановами Новоград-Волинського суду Житомирської області від 07.06.2023 року, 19.06.2023 року, 31.03.2023 року, 10.02.2023 року, 25.01.2023 року, 02.01.2023 року, 29.12.2022 року [PERSON] було визнано винною у неналежному виконанні батьківських обов`язків (за ч.ч. 1, 2 ст .184 КУпАП) та накладено стягнення (а.с.103, 104, 105, 106, 107, 108, 109). Висновком органу опіки та піклування Звягельської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Звягельської міської ради № 704 від 29.03.2023 року, було визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5-6). Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили у судовому засідання, що [PERSON] не займається вихованням і утриманням дитини - [PERSON] . Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При дослідженні справи судом знайдено достатні підстави, які в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання відповідачем свого сина. Винна поведінка відповідача, свідоме нехтування [PERSON] своїми обов`язками також позивачем суду доведено. Суд, на підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю, відповідач у виконанні батьківських обов`язків на шлях виправлення не стала, долею дитини не цікавиться, вирішив задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав. Також, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. У разі ухилення від сплати аліментів, кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини не може бути покладено виключно на одного із батьків. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне її утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Крім цього, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь державі судовий збір.

Outcome: approved