Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Адвокат Степаненко О.М. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно 11.01.2022, [PERSON] 24.09.2005 зареєструвала з відповідачем по справі шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено актовий запис № 1747. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що з вересня 2020 року вони з відповідачем не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства, а з березня 2022 року мешкають окремо. Причиною розпаду сім`ї є те, що подружжя втратило взаємопорозуміння та повагу один до одного, відсутня спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, сім`я розпалася остаточно, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому просить строк на примирення не надавати та розірвати між ними шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] » та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суд від 06.10.2023 прийнято та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем [PERSON] до суду 16.10.2023 подано відзив на позовну заяву, у якому він не заперечує проти залишення позивачці після розірвання шлюбу шлюбного прізвища « [PERSON] », однак повністю заперечує проти мотивів розірвання шлюбу та часу припинення сімейних відносин, які вказані у позовній заяві. Вказує, що разом вони проживали підтримували сімейні відносини та мали спільний бюджет і вели спільне господарство до березня 2022 року. Після початку військової агресії росії, вони спільно прийняли рішення про виїзд за межі України позивачки разом з їхньою донькою і він сам допомагав їм з виїздом у березні 2022 року. Саме з цього часу вони не проживають разом, а до цього проживали як подружжя і ніяких непорозумінь не виникало. Тож, лише після виїзду за кордон вони почали втрачати зв`язок, причиною розпаду сім`ї є війна та виїзд позивачки за межі України. Зауважує, що позивачка вводить суд в оману, вказуючи, що вони не проживають разом з 2020 року, намагаючись у подальшому уникнути поділу спільного майна подружжя, при цьому жодного доказу, що саме з вересня 2020 року вони не проживають разом до суду не надала. Тому просить суд не встановлювати обставини припинення сімейних відносин. Підтверджує, що станом на момент подання позову вони дійсно разом не проживали. У судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача адвокат Степаненко О.М. у судовому засіданні позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Зауважив, що у позовній заяві вказано, що сімейних відносин як подружжя сторони не підтримують з вересня 2020 року, саме як чоловік і жінка, їх об`єднували лише спільне піклування про дитину, а не проживають разом дійсно з березня 2022 року, коли позивач виїхала за межі України. Причиною розпаду сім`ї на думку позивача є саме втрата взаємопорозуміння, відсутність спільних інтересів та поглядів на життя. Відповідач у судовому засіданні [PERSON] суду пояснив, що вони спільно з дружиною у 2020 році у вересні купили спільний будинок, жили разом будували майбутнє, вкладали кошти у це нерухоме майно, також у 2021 придбали спільну квартиру, тому до виїзду за кордон дружини з донькою вони мали спільний бюджет. Вважає, що спільний бюджет вони мали до цього часу. Зазначив, що він має бажання зберегти сім`ю, проте всі перемовини з дружиною результатів не дали, а тому проти розірвання шлюбу не заперечує, строк на примирення не потребує. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 24.09.2005 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1747, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11.01.2022. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 28.04.2022, яка на разі разом з матір`ю перебуває за межами України, у зв`язку із збройною агресією росії проти України. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, на час розгляду справи вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, а тому, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн., сплачений нею при подачі позову до суду. Відповідачем будь-яких відомостей щодо наявності підстав для звільнення його від сплати судового збору до суду не надано. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved