Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

ТОВ «Комуналка» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Посилається на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Комуналка» 3466 гривень 26 копійок боргу, три проценти річних у сумі 43 гривні 02 копійки, інфляційні втрати в розмірі 150 гривень 70 копійок та судовий збір. ТОВ «Комуналка» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] . ТОВ «Комуналка» з метою забезпечення житлово-комунальними послугами мешканців будинку були укладені відповідні договори з постачальниками послуг, зокрема, договір № 19298/9-09 на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 24 травня 2018 року з ПрАТ «АК «Київводоканал», договір про постачання електричної енергії № 43847 з ПАТ «Київенерго», договір СМ-07-18 про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів від 24 січня 2018 року з ТОВ «Крамар Еко» тощо. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 30 травня 2018 року квартира [ADDRESS] перебуває у власності [PERSON] та [PERSON] (малолітній син [PERSON] ). [PERSON] оплату за житлово-комунальні послуги не вносить, але фактично ними користується. Таким чином, станом на 01 червня 2021 року заборгованість відповідача становить 23106 гривень 66 копійок, що складається з: - 18883 гривні 74 копійки - основний борг; - 2937 гривень 86 копійок - інфляційні нарахування; - 1285 гривень 06 копійок - три проценти річних. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що позивачем не вказано період, за який виникла заборгованість. Позивач не вказує, які саме послуги надавались підприємством та чому сума послуг за місяць відрізняється одна від одної. Відповідач не отримувала жодних повідомлень чи документів, в яких було б вказано суму заборгованості та з яких підстав вона виникла. З 01 листопада 2019 року по 21 лютого 2020 року будинок обслуговує створене мешканцями ОСББ «Освіти 16-А». Таким чином, у цей період ТОВ «Комуналка» не могла та не надавала послуг з утримання будинку. [PERSON] має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який має статус інваліда дитинства відповідно до медичного висновку № 3/1 від 16 січня 2012 року. Таким чином, у разі задоволення позову, виконання рішення суду може негативно вплинути на майновий стан відповідача, яка повинна доглядати та забезпечувати свого малолітнього сина необхідними медикаментами та дієтичним харчуванням з огляду на його діагноз. Відповідачем 25 листопада 2019 року була сплачена сума заборгованості, визначена рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року. Проте, позивач без належних доказів знову звернувся з позовом до суду. З відповіді на відзив представника позивача вбачається, що разом з позовною заявою до суду було подано розрахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги та акт звірки, відповідно до яких період стягнення заборгованості становить з листопада 2018 року по травень 2021 року включно. У акті звірки чітко відображений перелік послуг, а саме, вивіз твердих побутових відходів, утримання будинку та прибудинкової території 16А, опалення та електроенергія, а також відображені суми по кожній з цих послуг за відповідний місяць. Доводи відповідача щодо обслуговування будинку ОСББ «Освіти 16-А» є безпідставними з огляду на наступне. Рішенням Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2019 року у справі № 910/7886/19 визнано недійсним рішення установчих зборів ОСББ «Освіти 16-А» від 24 травня 2018 року, оформлене протоколом № 1, скасовано державну реєстрацію ОСББ «Освіти 16-А». Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12 лютого 2020 року рішення Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2019 року залишено без змін. Таким чином, у ТОВ «Комуналка» були законні підстави продовжувати надавати послуги з управління багатоквартирним будинком. Суми, сплачені відповідачем на рахунок ОСББ «Освіти 16-А», не були відображені у рахунку заборгованості ТОВ «Комуналка». Крім того, справи № 760/31159/18 та № 760/15385/21 не є тотожними, оскільки у справі № 760/31159/18 предметом спору було стягнення заборгованості за період з лютого 2018 року по жовтень 2018 року, а у справі № 760/15385/21 - за період з листопада 2018 року по травень 2021 року. У матеріалах справи містяться заперечення на відповідь на відзив представника відповідача, з яких вбачається, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження направлення відповідачу пропозиції щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та відповідний розрахунок заборгованості. Крім того, не доведено й те, що [PERSON] відмовилась від укладення такого договору. Таким чином, між ТОВ «Комуналка» та [PERSON] відсутні договірні відносини щодо надання житлово-комунальних послуг. Просить відмовити в задоволенні позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 червня 2021 року. ТОВ «Комуналка» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Комуналка» 3466 гривень 26 копійок боргу, три проценти річних у сумі 43 гривні 02 копійки, інфляційні втрати в розмірі 150 гривень 70 копійок та судовий збір. З цього рішення вбачається, що заборгованість за житлово-комунальні послуги стягнута за період з липня 2018 року по 01 листопада 2018 року. З позову вбачається, що відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але продовжує не сплачувати за них. У зв`язку з цим, у відповідача виникла заборгованість станом на 01 червня 2021 року. Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує про те, що позивачем не зазначено період, за який виникла заборгованість. Позивач не вказує, які саме послуги надавались підприємством та чому сума послуг за місяць відрізняється одна від одної. Відповідач не отримувала жодних повідомлень чи документів, в яких було б вказано суму заборгованості та з яких підстав вона виникла. З наданого стороною позивача розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги та акту звірки вбачається, що період стягнення заборгованості становить з листопада 2018 року по травень 2021 року включно. Крім того, акт звірки містить перелік послуг, наданих відповідачу. З відзиву на позов вбачається, що з 01 листопада 2019 року по 21 лютого 2020 року будинок обслуговує створене мешканцями ОСББ «Освіти 16-А». Таким чином, у цей період ТОВ «Комуналка» не могла та не надавала послуг з утримання будинку. Рішенням Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2019 року у справі № 910/7886/19 визнано недійсним рішення установчих зборів ОСББ «Освіти 16-А» від 24 травня 2018 року, оформлене протоколом № 1, скасовано державну реєстрацію ОСББ «Освіти 16-А». Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12 лютого 2020 року рішення Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2019 року залишено без змін. Факт знаходження будинку [ADDRESS] на утриманні ТОВ «Комуналка» підтверджується рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що за період з листопада 2018 року по травень 2021 року становить 23106 гривень 66 копійок, що складається з: - 18883 гривні 74 копійки - основний борг; - 2937 гривень 86 копійок - інфляційні нарахування; - 1285 гривень 06 копійок - три проценти річних. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно з пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику нежитлових приміщень. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданими суду відомостями нарахувань та оплат по договорам та розрахунками. Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. На підтвердження своїх доводів позивач надав суду розрахунок заборгованості та акт звірки. Відповідач доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надала. Відзив на позовну заяву не містить заперечень проти доводів сторони позивача про несплату відповідачем вартості наданих житлово-комунальних послуг. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми інфляційних втрат та три проценти річних. Позивач просить стягнути заборгованість з відповідача як з власника квартири та користувача житлово-комунальними послугами. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 червня 2021 року вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за: - 1/2 частина - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30 травня 2018 року; - 1/2 частина - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30 травня 2018 року. Таким чином, з урахуванням вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість в розмірі, що відповідає її долі в праві власності на квартиру, а саме [PERSON] є власником 1/2 частини нерухомого майна. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з управління будинком у сумі 9441 гривні 87 копійок, інфляційні нарахування в розмірі 1468 гривень 93 копійки та три проценти річних у сумі 642 гривні 53 копійки. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 гривень.

Outcome: partial