Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

29 вересня 2023\~року до\~Ладижинського міського\~суду Вінницької\~області надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] , що зареєстрований 04 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №68 та судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору та коштів на професійну правничу допомогу покласти на відповідачку. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя у нього з відповідачкою не склалося у зв`язку із різними поглядами на шлюб та сім`ю. Постійні негаразди стали причиною подачі позову про розірвання шлюбу. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться та вони проживають окремо. У зв`язку з чим, позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам та він наполягає на розірванні шлюбу. За даними з Єдиного державного демографічного реєстру №248013 від 28 вересня 2023 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 05 липня 2011 року. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 вересня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його, у заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у заяві зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2013 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис за №68 (а.с.7). \~Від шлюбу\~сторони мають\~двох малолітніх\~дітей:\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 06\~грудня 2013\~року Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби по\~місту Ладижину\~Тростянецького міськрайонного\~управління юстиції\~у Вінницькій\~області (а.с.5)\~та доньку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 30\~жовтня 2019\~року Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.4) Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено\~ст.110 Сімейного кодексу України,\~ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов`язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони вважають подальше спільне проживання в шлюбі неможливим, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Також, згідно з положеннями ч.3\~ст.141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. У відповідності до ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку, витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Дані розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. За відсутністю таких доказів, сторона має право подати їх до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови наявності відповідної заяви, яка зроблена стороною до закінчення судових дебатів. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат за заявленими [PERSON] позовними вимогами в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що між позивачем [PERSON] та адвокатом Бодачевським Р.В. 27 вересня 2023 року укладено Договір про надання правової допомоги, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.10). Відповідно до ч.3\~ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4). Позивачем [PERSON] на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу надано наступні документи: квитанцію № б/н від 28 вересня 2023 року на оплату послуг за надання профеційної правничої допомоги за Договором №б/н про надання правової допомоги від 27 вересня 2023 року на суму 2000 грн. 00 коп. (а.с.12), акт прийома-передачі виконаних робіт від 28 вересня 2023 року (а.с.9). Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу. Проаналізувавши обсяг та склад робіт, виконаних адвокатом Бодачевським Р.В., складність справи, яка розглянута судом за правилами спрощеного позовного провадження, а тому, враховуючи співмірність розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу з обсягом виконаних адвокатом робіт, суд приходить до висновку, що понесені позивачем [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню в сумі 2000 грн. 00 коп. Разом з тим, відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог - судовий збір покладається на відповідачку. Тому, заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки [PERSON] судових витрат у вигляді судового збору, суд вважає необхідним, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України, задовольнити та стягнути з відповідачки понесені позивачем [PERSON] та документально ним підтверджені судові витрати з оплати судового збору в сумі 1\~073 грн. 60 коп., що підтверджується платіжною інтрукцією №0.0.3223397402.1 від 28 вересня 2023 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с.13), а всього стягнути 3 073 (три тисячі сімдесят три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved