Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

04.08.2023 до Ленінського районного суду міста Полтави надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 16 вересня 2016 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1006, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 16.09.2016. Позивач зазначає,\~що від\~шлюбу сторони\~мають дитину:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який залишається\~жити з\~батьком.\~Спільне життя\~не склалося\~з причини\~відсутності спільних\~інтересів з\~відповідачкою,\~різних поглядів\~на життя,\~відсутності взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного побуту не ведуть тривалий час. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін. Просив стягнути судові витрати з відповідача. Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Полтави Грошової Н.М. 17.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Відповідачем по\~справі подано\~до суду\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~не заперечує\~проти розірвання\~шлюбу,\~просить позовні\~вимоги задовольнити\~та зазначає,\~що доводи\~викладені в\~позові не\~відповідають дійсності,\~оскільки про\~наявність справи\~про розлучення\~як і\~намір розлучитися\~вона дізналася\~лише при\~ознайомленні з\~позовною заявою.\~Зазначає,\~що з\~позивачем проживають\~разом за адресою: [ADDRESS] , ведуть спільне господарство, побут, разом займаються вихованням дитини. За наполяганням позивача ними було змінено місце реєстрації дитини для влаштування в школу, однак фактичне місце проживання дитини не змінилось. Про наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів їй стало відомо лише після ознайомлення з позовною заявою. Також не погоджується з твердженням позивача щодо визначення місця проживання дитини з батьком. Вказує, що позивачем не заявлено вимогу щодо встановлення місця проживання дитини з позивачем, тому суд не може вирішити вказане питання без відповідної позовної заяви. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач та її представник адвокат Висота І.А. звернулися до суду із заявою, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, розірвати шлюб, при винесенні рішення врахувати доводи викладені у відзиві на позовну заяву. Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». Також зазначили, що відповідачем в межах строку визначеного законом буде подано заяву про стягнення витрат на правову допомогу. Судові витрати просили стягнути з позивача. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви (клопотання) з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи,\~що в\~судове засідання\~не з`явились\~всі учасники\~справи,\~відповідно до\~ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2016 року, актовий запис № 1006 від 16.09.2016 виконано Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 16.09.2016). Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 21.03.2017, актовий запис № 70). З урахування визнання відповідачем позову та при таких стосунках, які склалися між сторонами, враховуючи небажання їх відновлення, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та відповідача. При цьому, суд зазначає, що однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність. Так, відповідно до норм ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тобто, у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. У зв`язку з чим, суд, при розгляді вказаної справи в межах заявлених позивачем вимог про розірвання шлюбу, не вирішує питання про визначення місця проживання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладено, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved