Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

У вересні 2023 року позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 04.07.2020 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 106. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04.07.2020 року серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом дитинства, група інвалідності «А». З моменту реєстрації шлюбу подружжя проживало однією родиною, однак поступово між подружжям зникло взаєморозуміння, підтримувати сімейні стосунки стало вкрай важко, подружжя втратило почуття любові і поваги один до одного. На даний час подружжя мешкає окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу не можливе. Спору між подружжям про визначення місця проживання дитини не має. Малолітня дитина буде мешкати разом з позивачем. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу, в порядку спрощеного позовного провадження, окрім іншого, з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. В позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного позовного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 04.07.2020 року, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04.07.2020 року Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 106 (а.с.8). Від шлюбу подружжя мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] (а.с.9), яка є інвалідом дитинства, група інвалідності «А», що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 03.04.2023 року (а.с.10). Причиною розірвання шлюбу послужило відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя, шлюбно-сімейні відносини між подружжя припинені, наразі подружжя спільне господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім`ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім`ї. Щодо залишення позивачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дощлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, позивач після реєстрації шлюбу обрала прізвище " [PERSON] ", а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. На підставі викладеного,

Outcome: approved