Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

У серпні 2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що 03 жовтня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний Договір № 4867413 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами вказаного договору, позивач надав відповідачу кредит в сумі 20 000,00 грн. на строк 28 днів, дата повернення кредиту 31.10.2021 р. Пунктом 1.5 кредитного договору передбачено застосування процентної ставки 1,90 % в день у межах строку кредиту, а також у разі авто пролонгації строку кредиту відповідно до п. 4.3 Договору. Кредит та проценти відповідач не повернула, внесла лише один платіж 30.12.2021 р. в розмірі 50,00 грн., яка була зарахована до погашення відсотків. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань, на підставі п. 4.3 Договору строк кредитування було продовжено ще на 90 календарних днів. 18.04.2023 р. між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з яким ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набула право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором. Про відступлення права вимоги було повідомлено відповідача шляхом направлення повідомлення на електронну адресу. Станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідача складає 64790,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. - сума кредиту, 44790,00 грн. - проценти за користування кредитом. Крім того, позивач просить стягнути судові витрати, які складаються з судового збору 2147,20 грн. та 10 000,00 грн. витрати на правничу допомогу. Ухвалою судді від 24.08.2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено розгляд на 26.09.2023 р. 14.09.2023 р. від імені відповідача електронною поштою надійшла заява, у якій відповідачка повідомляє, що знаходиться за межами України та просить перенести розгляд справи для ознайомлення з матеріалами. 24.09.2023 р. до суду надійшли заперечення на позов від відповідача, у яких вона пояснює, що борг утворився внаслідок тяжкої особистої ситуації, зараз з дитиною вона знаходиться за кордоном, має лише соціальну допомогу. Просить задовольнити позов лише в частині отриманого кредиту 20 000,00 грн. Судове засідання 26.09.2023 р. відкладено на 26.10.2023 р. для надання відповідачці можливості ознайомитись з матеріалами справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання, в якому позивач підтримує позовні вимоги та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась шляхом доставлення повістки на адресу електронної пошти, з якої відповідачка зверталась до суду, заяв про відкладення або відзиву не подала. Тому, на підставі ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи із такого. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що 03 жовтня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір № 4867413, підписаний електронним підписом Позичальника, за допомогою одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п. 1.3-1.5 Кредитного договору, [PERSON] отримала кредит в сумі 20 000,00 грн., строком на 28 днів, зі сплатою 1,90 % на день за користування кредитом. Сума процентів за користування кредитом відповідно до умов договору за 28 днів складає 3192,00 грн. за зниженою відсотковою ставкою за умови виконання умов договору. У разі невиконання умов договору розмір процентів за 28 днів складає 10640,00 грн. за стандартною відсотковою ставкою 1,90 % на день. Договір підписаний електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора, відправленого на номер телефону відповідача. У пункті 4.3 Договору вказано, що сторони домовились, що якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль. Кожен день автопролонгація є новою датою повернення кредиту. При цьому, у договорі вказано, що [PERSON] прийняла Правила надання коштів у позику ТОВ «АВЕНТУС Україна». Відповідно до реєстру боржників від 18.04.2023 до Договору факторингу №18.04/23-Ф укладеного між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 4867413. У наданому позивачем розрахунку заборгованості вказано, що сума заборгованості складає 64790,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. - сума кредиту, 44790,00 грн. - проценти за користування кредитом. Сума процентів нарахована відповідно до процентної ставки договору, та у межах строку кредитування з урахуванням положень п. 4.3 Договору, а тому є обґрунтованою, законних підстав для зменшення суми процентів немає. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідач не надала доказів належного виконання нею зобов`язань за кредитним договором. Надаючи оцінку доводам відповідачки щодо зменшення суми процентів, суд приймає до уваги зазначені відповідачкою причини прострочення оплати кредиту, а саме особисті обставини та скрутне матеріальне становище. Однак, такі обставини не дають суду законних підстав зменшити суму процентів, які нараховані у межах строку кредитування, передбаченого договором (п. 4.3 Договору), і на такі умови відповідачка погодилась. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору2 147, 20 грн. Також, позивачем заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням предмету позову і складності справи, суд зменшує суму витрат на правничу допомогу до 5 000,00 грн. за складання позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved