Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивачка 13.06.2023 [PERSON] в особі представника адвоката Дічко В.С. звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до Районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначено, що Позивач зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] з самого народження і по теперішній час. Разом із Позивачем у цій квартирі зареєстровані та проживають її сини - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , її матір - [PERSON] [INFO] та її рідний брат - [PERSON] [INFO] . Дана квартира є не приватизованою та знаходиться у комунальній власності Запорізької міської ради. Ордер на вселення у вказану квартиру був виданий батькам Позивача в 1971 році. Цей ордер не зберігся, адже був зданий у житлово-експлуатаційну організацію після вселення у житлове приміщення. Позивач є відповідальним наймачем вказаної квартири, а відтак, має право відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на приватизацію даної квартири. З цією метою, Позивач 26.04.2023 звернулась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району з відповідною заявою, підписаною всіма членами сім`ї, зареєстрованими у квартирі, проте, 18.05.2023 отримала відповідь № Л-131-О-224, відповідно до якої в реалізації права на приватизацію їй було відмовлено у зв`язку з тим, що не були надані наступні документи: копія ордера на житлове приміщення встановленого зразку, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради; довідки про реєстрацію місця проживання дітей Позивача, а саме - [PERSON] - в період з 28.06.2001 по 23.12.2004, [PERSON] - в період з 01.07.2003 по 23.12.2004; документ, що підтверджує невикористання житлового чека для приватизації державного житлового фонду дітьми Позивача, а саме - [PERSON] - в період з 28.06.2001 по 23.12.2004, [PERSON] - в період з 01.07.2003 по 23.12.2004. Тобто, через те, що Позивач не може надати копію ордеру на адресу Відповідача, вирішити вказане питання можливо лише у судовому порядку. Вважає, що відмова Відповідача визнати право Позивача на приватизацію квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та здійснити її приватизацію є протиправною та необґрунтованою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. 12.07.2023 від відповідача надійшов відзив , в якому зауважують, що дана ситуація виникла не з вини органу приватизації, а у зв`язку з ненаданням [PERSON] до органу приватизації відповідних документів, тому районна адміністрація не є тим відповідачем, який порушив, не визнав чи оспорив суб`єктивні права , свободи чи інтереси позивача, позовні вимоги не визнають/а.с.83-93/. 20.07.2023 року від позивача надійшла заява про зміну предмета позовних вимог, відповідно до якої прохає визнати за [PERSON] [INFO] право на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району здійснити приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] за відсутності ордера на житлове приміщення, довідок про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період з 28.06.2001 по 23.12.2004 та [PERSON] в період з 01.07.2003 по 23.12.2004 та документів, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду [PERSON] в період з 28.06.2001 по 23.12.2004 і [PERSON] в період з 01.07.2003 по 23.12.2004 на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»./а.с.101-104/. 24.07.2023 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких вказують, що враховуючи обставини та правові підстави, якими позивач обґрунтовує вимоги про право на приватизацію, районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району просить ухвалити рішення на розсуд суду, на підставі доказів наявних у матеріалах справи./а.с.101-112/. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просила ухвалити рішення на розсуд суду,на підставі доказів наявних у матеріалах справи. Треті особи до судового засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, з позовними вимогами згодні. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, оцінивши докази надані сторонами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до інформації про реєстрацію місця проживання особи від 25.04.2023 року видану департаментом реєстраційних послуг управління державної реєстрації фізичних осіб Запорізької міської ради місце проживання [PERSON] , [INFO] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 20.08.1992 року по 16.06.1994 року/а.с.25/. Згідно з довідкою про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру №908551-2021 місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 16.06.1994 року./а.с.24/. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с.23/. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.01.2019 року./а.с.55/. Разом із Позивачем у цій квартирі зареєстровані та проживають її сини - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , її матір - [PERSON] [INFO] та рідний брат - [PERSON] [INFO] . 26.04.2023р позивач звернулась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району з відповідною заявою, підписаною всіма членами сім`ї, зареєстрованими у квартирі, проте, 18.05.2023 отримали відповідь № Л-131-О-224, відповідно до якої в реалізації права на приватизацію [PERSON] було відмовлено у зв`язку з тим, що не були надані наступні документи: Копія ордера на житлове приміщення встановленого зразку, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради; Довідки про реєстрацію місця проживання дітей Позивача, а саме - [PERSON] - в період з 28.06.2001 по 23.12.2004, [PERSON] - в період з 01.07.2003 по 23.12.2004; окумент, що підтверджує невикористання житлового чека для приватизації державного житлового фонду дітьми Позивача, а саме - [PERSON] - в період з 28.06.2001 по 23.12.2004, [PERSON] - в період з 01.07.2003 по 23.12.2004./а.с.54/. На підтвердження зареєстрованого місця проживання дітей Позивача [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , були подані відповідні витяги з реєстру територіальної громади, з яких вбачається, що сини Позивача з 23.12.2004 зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . /а.с.31,38/. У довідці №107.357-23/126 від 26.04.2023 АТ «Державний ощадний банк України» повідомив, що [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] не значаться в списках громадян, які мають право на приватизацію житла, а дані з використання житлового чека відсутні./а.с.57/. Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» від 26.04.2023 року № 646668, квартира за адресою: [ADDRESS] неприватизована, кількість зареєстрованих осіб - 5 (п`ять ), відповідальний власник (квартиронаймач) - [PERSON] /а.с.20/. Згідно відповіді Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради № Л-0813 від 28.04.2023 р., на звернення позивача щодо надання копії корінця державного ордера на квартиру [ADDRESS] , виданого в 1971 році, [PERSON] повідомлено, що у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року./а.с.57/. Відповідно до вимог ст. 345 ЦK України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно зі ч. 1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Частиною 3 статті 9 ЖК України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення. Згідно з ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до п. п. 69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР»(розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] без надання ордера та зобов`язання відповідача провести дії по приватизації квартири за відсутності ордеру у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved