Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Драгівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Хустського РНО Чіжмарь С.І. про визнання прав власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , який перебував з нею у зареєстрованому шлюбі, що був розірваний рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 13.03.2014. Однак після розірвання шлюбу вони продовжили проживати разом. За життя [PERSON] , склав заповіт від 30.12.2021 року в користь дочки [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме 1/2 частину квартири [ADDRESS] , який було придбано подружжям за спільні кошти 06.03.2008. Спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини в користь [PERSON] відповідну заяву вона подала до приватного нотаріуса, однак спадщина належним чином не оформилася. З урахуванням наведеного, просить суд: визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 12.09.2023 залучено у даній справі у якості співвідповідача Хустську міську раду. У судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача [PERSON] надійшла заява заявупро розгляд справи у відсутності позивача та його представника. У судове засідання представник відповідача Драгівської сільської ради не з`явився подавши клопотання у порядку ч.1 ст. 206 ЦПК України, у якому просить позов задовольнити та розглянути справу без його участі. У судове засіданняпредставник відповідачаХустської міської радине з`явився, подавши заяву у якій не заперечує проти задоволення [PERSON] та просить розглянути справу у його відсутності. У судове засідання приватний нотаріус Чіжмарь С.І. не з`явився, подавши заяву у якій не заперечує проти задоволення позову [PERSON] та просить розглянути справу у його відсутності. Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.03.2008 [PERSON] , придбав у [PERSON] квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с.11). На підставі вказаного договору за [PERSON] було зареєстровано право власності на вказану квартиру в цілому (а.с.13). Згідно заповіту від 30.12.2021 року [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] (а.с.14). Відповідно до заяви поданої 27.01.2023 приватному нотаріусу Одинцовського нотаріального округу Московської області рф, Крівченковою В.А. така відмовляється від спадщини належній їй згідно заповіту від 30.12.2021 після смерті [INFO] її батька [PERSON] в користь його дружини [PERSON] (а.с.15). Також встановлено, що [PERSON] 3 1980 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 13.03.2014 (а.с.8). Відповідно до довідки ВК Драгівської сільської ради від 31.10.2022 №1507 [PERSON] , який помер [INFO] постійно до дня смерті проживав з [PERSON] за адресою [ADDRESS] і вели спільне господарство (а.с.10). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. А згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже оскільки спірний будинок було придбано [PERSON] у період перебування в шлюбі з позивачкою, то такий будинок відноситься до спільного майна подружжя, незалежно від того, що він був зареєстрований у цілому за [PERSON] . А отже 1/2 частина спірного будинку належить позивачці як частка у спільному майні подружжя. Що стосується іншої 1/2 частини будинку, то така належала [PERSON] , і після його смерті входить до складу спадщини за ним. Оскільки спадкоємець за заповітом [PERSON] не прийняла спадщину за померлим, і взагалі відмовилася від прийняття спадщини за ним, то у даному випадку спадкування здійснюється за законом. Позивач є спадкоємцем четвертої черги за померлим, і на момент йог смерті постійно проживала разом з ним, а отже прийняла спадщину за ним в силу приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України. Однак проживання спадкоємця за заповітом у рф (де і було подано заяву про відмову від спадщини), зважаючи на введення в Україні воєнного стану внаслідок збройної агресії рф та припинення внаслідок цього жодних відносин з державою агресором,перешкоджає оформленню спадкових прав на будинок у нотаріальному порядку, а отже такі права підлягають судовому захисту. Враховуючи наведене, а також що відповідач Драгівська сільська рада, як ОМС за місцем відкриття спадщини, визнав позов, а відповідач Хустська міська рада, як ОМС за місцем знаходження спадкового майна, не заперечує проти задоволення позову, то на думку суду це є підставою для його задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача. За таких обставин,

Outcome: approved