Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

08.09.2023 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), в якій просить суд скасувати арешт на 13/50 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , накладений постановою В-3, АА655462, 09.11.2010 року Першим Київським ВДВС ОМУЮ, реєстраційний номер обтяження 10465477, та виключити запис про арешт майна та заборону його відчуження з державного реєстру. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 2850. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 13/50 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , які належали їй на праві власності. Позивач вказує на те, що у відповідності до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України він звернувся до приватного нотаріуса ОМНО Юшина А.Ю., з заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , однак нотаріус повідомив йому, що він не маю можливості оформити спадщину, у зв`язку з тим, що був накладений арешт на спадкове майно. Позивач зазначає, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформаційної довідки №324688314 від 03.03.2023 року, на об`єкт нерухомого майна домоволодіння 13/50 частини, місцезнаходження: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] було накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 10465477 на підставі постанову В-3, АА655462, 09.11.2010 року, видавник: Перший Київський ВДВС Одеського міністерства управління юстиції. 10.08.2023 року він звернувся з заявою до Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі, про зняття арешту з домоволодіння 13/50 частини, місцезнаходження: [ADDRESS] , однак йому письмово відмовили, оскільки він не є стороною виконавчого провадження. З урахуванням викладеного, у зв`язку з тим, що з накладенням арешту позивач, не має змоги оформити належним чином його спадкові права, [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом про зняття арешту з майна. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 11.09.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса)) про зняття арешту з майна. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 17.10.2023 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого він просить у задоволені позову відмовити посилаючись на те, що перевіркою даних АСВП встановлено, що на виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] , не перебувають. Перевіркою даних АСВП, у тому числі Єдиного державною реєстру виконавчих проваджень, що є окремим спецрозділом, який є архівною складовою частиною АСВП та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження АСВП встановлено, що відомості про виконавчі провадження, які перебували на виконанні у Першому Київському ВДВС ОМУЮ у 2010 році, боржником по яким була [PERSON] , відсутні. Враховуючи вищевикладене, встановити, по якому саме виконавчому провадженню, яке перебувало на виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у 2010 році, в ході проведення виконавчих дій по якому була винесена постанова В-3, АА № 655462 від 09.11.2010. якою накладено арешт на майно, що належить [PERSON] , не представляється можливим, оскільки виконавчі провадження за 2010 рік знищені, у зв`язку зі спливом строку зберігання, передбаченого законодавством. Позивач - [PERSON] , про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 18.10.2023 року не з`явився, однак 18.10.2023 року його представник надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 18.10.2023 року не з`явився, однак 17.10.2023 року надав відзив на позов, відповідно до якого просить у задоволені позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 2850. (а.с. 8) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 13/50 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , які належали їй на праві власності. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 14.10.1975 року Ленінським відділом ЗАГС в м. Одесі, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідний запис за №2221, [PERSON] , є сином померлої [PERSON] . (а.с. 7) Позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юшина А.Ю., з заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , однак нотаріус повідомив йому, що він не маю можливості оформити спадщину, у зв`язку з тим, що був накладений арешт на спадкове майно.(а.с. 11) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформаційної довідки №324688314 від 03.03.2023 року, на об`єкт нерухомого майна домоволодіння 13/50 частини, місцезнаходження: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] було накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 10465477 на підставі постанову В-3, АА655462, 09.11.2010 року, видавник: Перший Київський ВДВС Одеського міністерства управління юстиції. (а.с.9) 10.08.2023 року позивач звернувся з заявою до Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі, про зняття арешту з домоволодіння 13/50 частини, місцезнаходження: [ADDRESS] , однак йому письмово відмовили, оскільки він не є стороною виконавчого провадження. (а.с. 10) Окрім того, представник відповідача у своєму відзиві зазначає, що перевіркою даних АСВП встановлено, що на виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] , не перебувають. Перевіркою даних АСВП, у тому числі Єдиного державною реєстру виконавчих проваджень, що є окремим спецрозділом, який є архівною складовою частиною АСВП та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження АСВП встановлено, що відомості про виконавчі провадження, які перебували на виконанні у Першому Київському ВДВС ОМУЮ у 2010 році, боржником по яким була [PERSON] , відсутні. Враховуючи вищевикладене, встановити, по якому саме виконавчому провадженню, яке перебувало на виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у 2010 році, в ході проведення виконавчих дій по якому була винесена постанова В-3, АА № 655462 від 09.11.2010. якою накладено арешт на майно, що належить [PERSON] , не представляється можливим, оскільки виконавчі провадження за 2010 рік знищені, у зв`язку зі спливом строку зберігання, передбаченого законодавством. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наступне, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Крім того, суд зазначає, що у позасудовому порядку арешт зняти не вбачається можливим, оскільки матеріали відповідного виконавчого провадження знищені, що підтверджується відповіддю Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Викладене вище дозволяє суду дійти висновку, що наявність арешту на 13/50 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , перешкоджає спадкоємцю реалізувати своє право вступити у володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 за № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). При цьому, суд враховує, що відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 за № 5, позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). У даному випадку відповідачем є Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), оскільки встановити хто саме є стягувачем за виконавчим провадженням не вбачається можливим, а позивачем є спадкоємець [PERSON] , яка померла [INFO] , яка була боржником у виконавчому провадженні в межах якого накладено арешт. Підсумовуючи вищевикладене, позов [PERSON] до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майнає обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved