Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. ДП «Ліси\~України» в особі Філії «Делятинське лісове господарство» ДП «Ліси України» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди у порядку регресу. Позов мотивують тим, що наказом в.о. директора ДП «Делятинський лісгосп» від 15.02.2017 № 18-к [PERSON] прийнято на посаду майстра лісу Білоославського лісництва ДП «Делятинський лісгосп» майстерської дільниці № 7. З метою забезпечення схоронності матеріальних цінностей, що належать ДП «Делятинський лісгосп», 16.02.2017 з [PERSON] , як майстром лісу, укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого він взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності всіх переданих йому матеріальних цінностей. Відповідно до посадової інструкції майстра лісу Білоославського лісництва ДП «Делятинський лісгосп», [PERSON] був зобов`язаний безпосередньо здійснювати охорону лісу та іншого державного майна, закріпленого за лісництвом, організовувати роботи по освоєнню лісосічного фонду та відпуску лісопродукції. Згідно із названою інструкцією майстер лісу несе повну відповідальність за охорону лісу від лісопорушень, зобов`язаний добре знати місця рубок; організовувати освоєння лісосічного фонду і проведення всіх лісогосподарських заходів; не допускати випадків самовільних рубок, розкрадання лісопродукції, псування деревини та іншого майна; брати участь у відводах лісосік, також несе персональну відповідальність за кількісний та якісний сортиментний вихід деревини з лісосік. Окрім того, згідно з Додатком до «Положення про державну лісову охорону», затвердженого Постановою КМУ від 16.09.2009 №976, посада майстра лісу відноситься до посад державної лісової охорони. На підставі вимог п. 4 ч. 1 ст. 93 ЛК України, на майстра лісу [PERSON] , як працівника державної лісової охорони, покладались обов`язки щодо запобігання порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасного виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення. В період з 15.05.2017 по 26.05.2017 Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області було здійснено планову перевірку ДП «Делятинський лісгосп». За результатами перевірки виявлено неналежне виконання майстром лісу [PERSON] службових обов`язків. Так, на ввірених йому в охорону кв. 41 вид. 16,18, кв. 48 вид. 1, 9, 10, 11, 14 та кв. 50 вид. 27 Білоославського лісництва ДП «Делятинський лісгосп» виявлено незаконну рубку 37-ми дерев різних порід загальною ліквідною масою 36,16 м3. При цьому розмір шкоди, завданої лісу, згідно з Додатком № 1 постанови КМУ від 23.07.2008 № 665 склав 239531, 26 грн. 08.11.2017 Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області звернулась із позовом до Господарського суду Івано-Франківської області про відшкодування шкоди, заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства, на суму 1035729,58 грн. Вказана сума збитків, крім інших, включала збитки, завдані незаконною рубкою 37-ми дерев на території лісових кварталів, ввірених в охорону [PERSON] , а саме: в кв. 41, вид. 16,18, кв. 48, вид. 1, 9, 10, 11, 14, кв. 50, вид. 27 на суму 239531,26 грн. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області у справі № 909/1044/17 задоволено позов Державної екологічної інспекції в Івано-Франківської області про стягнення з ДП «Делятинський лісгосп» 1035729,58 грн шкоди, заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства, в тому числі 239 531,26 грн. шкоди, завданої незаконною рубкою лісу в кв. 41, вид. 16, 18, кв. 48, вид. 1, 9, 10, 11, 14, кв. 50, вид. 27 Білоославського лісництва ДП «Делятинський лісгосп». 26.03.2018 головним державним виконавцем Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Михайлюком В.Д. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП56046439 про стягнення з ДП «Делятинський лісгосп» 1035729,58 грн. шкоди завданої навколишньому природному середовищу. 28.05.2021 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберським Р.П. було винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №56046439 до відділу примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). 10.11.2021 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберським Р.П. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№56046439 у зв`язку із фактичним виконанням ДП «Делятинський лісгосп» рішення Господарського суду Івано-Франківської області в повному обсязі. В рамках зазначеного виконавчого провадження ДП «Делятинський лісгосп» перерахував, зокрема, і кошти у розмірі 239531,26 грн. - сума збитків, завданих незаконною рубкою лісу на території лісових обходів, ввірених в охорону відповідачу [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: пряма дійсна шкода; протиправна поведінка працівника; вина в діях чи бездіяльності працівника; прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала. Зважаючи на факт відшкодування ДП «Делятинський лісгосп», правонаступником якого є ДП «Ліси України» в особі філії «Делятинське лісове господарство» шкоди, завданої неналежним виконанням [PERSON] своїх посадових обов`язків, з останнього в порядку регресу необхідно стягнути відшкодовану шкоду у розмірі 239531,26 грн. Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~однак від\~нього поступила\~письмова заява,\~в якій\~просить справу\~розглядати у\~його відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує повністю\~з підстав,\~зазначених в\~позовній заяві.\~Просить суд\~ухвалити рішення,\~яким стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~ДП «Ліси\~України» в особі Філії «Делятинське лісове господарство» ДП «Ліси України», в порядку регресу 239531,36 грн. майнової шкоди, а також стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачений судовий збір. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, заперечив обставини, на які посилається позивач, заявив клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог позивач про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, оскільки такий строк становить один рік з дня виявлення заподіяної шкоди. Просив суд ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.07.2023 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Обставини, встановлені судом: Судом встановлено, Наказом в.о. директора ДП «Делятинський лісгосп» від 15.02.2017 № 18-к [PERSON] з 16.02.2017 прийнято на роботу майстром лісу Білоославського лісництва ДП «Делятинський лісгосп» майстерської дільниці № 7 (а.с. 6). 16.02.2017 з [PERSON] , як майстром лісу, укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого він взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності всіх переданих йому матеріальних цінностей (а.с. 7). Відповідно до посадової інструкції майстра лісу Білоославського лісництва ДП «Делятинський лісгосп», [PERSON] був зобов`язаний безпосередньо здійснювати охорону лісу та іншого державного майна, закріпленого за лісництвом, організовувати роботи по освоєнню лісосічного фонду та відпуску лісопродукції. Згідно із названою інструкцією майстер лісу несе повну відповідальність за охорону лісу від лісопорушень, зобов`язаний добре знати місця рубок; організовувати освоєння лісосічного фонду і проведення всіх лісогосподарських заходів; не допускати випадків самовільних рубок, розкрадання лісопродукції, псування деревини та іншого майна; брати участь у відводах лісосік, також несе персональну відповідальність за кількісний та якісний сортиментний вихід деревини з лісосік (а.с. 8). Додатком до «Положення про державну лісову охорону» (далі - Положення), затвердженого Постановою КМУ від 16.09.2009 № 976, посада майстра лісу відноситься до посад державної лісової охорони, тому на майстра лісу [PERSON] , як працівника державної лісової охорони, покладались обов`язки щодо запобігання порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасного виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення. В період з 15.05.2017 по 26.05.2017 Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області було здійснено планову перевірку ДП «Делятинський лісгосп». За результатами перевірки виявлено неналежне виконання майстром лісу [PERSON] службових обов`язків. Так, на ввірених йому в охорону кв. 41 вид. 16, 18, кв. 48 вид. 1, 9, 10, 11, 14 та кв. 50, вид. 27 Білоославського лісництва ДП «Делятинський лісгосп», виявлено незаконну рубку 37-ми дерев різних порід загальною ліквідною масою 36,16 м3 (а.с. 9-12). При цьому розмір шкоди, завданої лісу, згідно з Додатком № 1 постанови КМУ від 23.07.2008 № 665 склав 239531, 26 грн. 08.11.2017 Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області звернулась із позовом до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою № 21/17 про відшкодування шкоди, заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства, на суму 1035729,58 грн. (а.с. 13-18). Вказана сума збитків, крім інших, включала збитки, завдані незаконною рубкою 37-ми дерев на території лісових кварталів, ввірених в охорону [PERSON] , а саме: в кв. 41, вид. 16, 18, кв. 48, вид. 1, 9, 10, 11, 14, кв. 50, вид. 27 на суму 239531,26 грн. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області у справі № 909/1044/17 задоволено позов Державної екологічної інспекції в Івано-Франківської області про стягнення з ДП «Делятинський лісгосп» 1035729,58 грн. шкоди, заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства, в тому числі 239531,26 грн. шкоди, завданої незаконною рубкою лісу в кв. 41, вид. 16, 18, кв. 48, вид. 1, 9, 10, 11, 14, кв. 50, вид. 27 Білоославського лісництва ДП «Делятинський лісгосп» (а.с. 19-22). 26.03.2018 головним державним виконавцем Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Михайлюком В.Д. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП56046439 про стягнення з ДП «Делятинський лісгосп» 1035729,58 грн. шкоди, завданої навколишньому природному середовищу (а.с. 23-24). 28.05.2021 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберським Р.П. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №56046439 до відділу примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 25-26). 10.11.2021 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберським Р.П. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП56046439 у зв`язку із фактичним виконанням ДП «Делятинський лісгосп» рішення Господарського суду Івано-Франківської області в повному обсязі.(а.с. 27-28). В рамках зазначеного виконавчого провадження ДП «Делятинський лісгосп» перерахував, зокрема, і кошти у розмірі 239531,26 грн. - сума збитків, завданих незаконною рубкою лісу на території лісових обходів, ввірених в охорону відповідачу [PERSON] . Мотиви, з яких виходить та застосовані норми права. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини). Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються також до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. За змістом ч. 1 ст. 3 КЗпП України, трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода. Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника (частина друга статті 130 КЗпП України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала. Згідно із ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, крім іншого, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Вичерпний перелік випадків повної матеріальної відповідальності передбачений ст. 134 КЗпП. Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода. Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Таким чином, обов`язок відшкодувати завдані працівником збитки у повному обсязі встановлюється для відповідача у справі як на п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України,\~та і п.3 цієї норми. З`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, є передумовою для її стягнення. У трудових спорах презумпція вини лежить на роботодавцеві. Наявність винних дій працівника доводить позивач. Обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (ст. 138 КЗпП України). Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області у справі № 909/1044/17 задоволено позов Державної екологічної інспекції в Івано-Франківської області про стягнення з ДП «Делятинський лісгосп» 1035729,58 грн. шкоди, заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства, в тому числі 239531,26 грн. шкоди, завданої незаконною рубкою лісу в кв. 41, вид. 16, 18, кв. 48, вид. 1, 9, 10, 11, 14, кв. 50, вид. 27 Білоославського лісництва ДП «Делятинський лісгосп», яка включає шкоду, яку позивач просить стягнути з відповідача за даним позовом у порядку регресу. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною 3 ст. 233 КЗпП України визначено, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Цей строк на відміну від загальних правил позовної давності, визначених ЦК України, підлягає обов`язковому застосуванню незалежно від зробленої заяви відповідача у справі, та в силу ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин може бути поновлений районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом. За загальним правилом початок перебігу цього строку співпадає з днем виявлення шкоди, яким слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. День виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акту або висновку (п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками»). Такі правові позиції були викладені Верховним судом України у постановах від 02.03.2016 у справі №6-1263цс15, та від 23.11.2016 у справі 6-763цс16. У постанові Верховного суду від 27.11.2019 у справі № 154/92/17 суд прийшов до висновку, що право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі, і з цього ж часу обчислюється річний строк, встановлений ст. 233 КЗпПУкраїни. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року N 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. Як встановлено судом, 10.11.2021 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберським Р.П. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП56046439, у зв`язку із фактичним виконанням ДП «Делятинський лісгосп» рішення Господарського суду Івано-Франківської області в повному обсязі (а.с. 27-28). Отже суд відмічає, що саме після сплати 239531,26\~грн.\~шкоди,\~завданої незаконною\~рубкою лісу,\~ у підприємства виникало право на звернення про відшкодування цих витрат до працівника, що є підставою застосування річного строку та відмови у задоволенні вимог. Позовна заява в рамках цієї справи була направлена позивачем поштовим зв`язком 26.06.2023 (а.с. 47), та поступила до канцелярії суду 30.06.2023 (а.с. 1), тобто поза межами річного строку з часу закінчення виконавчого провадження. Отже пропуск\~строку звернення\~до суду\~з позовом\~є самостійною\~підставою для\~відмови у\~задоволенні позову\~ДП«Ліси\~України» в особі Філії «Делятинське лісове господарство» ДП «Ліси України» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди у порядку регресу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання до суду позовної вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в порядку регресу, позивачем сплачено судовий збір в сумі 3592,99 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 488513024 від 23.06.2023 (а.с. 5). Висновки суду: Враховуючи вище надене, та також факт пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, судові витрати з відповідача не підлягають стягненню. На підставі ст.ст. 1, 9, 1191 ЦК України, ст.ст. 3, 130, 134, 135-3, 137, 138, 233, 234 КЗпП України, п. 20 Постанови Пленуму\~ВСУ від\~29.12.1992\~№ 14\~«Про судову\~практику у\~справах про\~відшкодування шкоди,\~заподіяної підприємствам,\~установам,\~організаціям їх\~працівниками»,

Outcome: dismissed