Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Почаївської міської ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з Рішенням Кременецького районного суду від 15 квітня 2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. Прізвище позивача після розірвання шлюбу « [PERSON] ». За час подружнього життя в позивача і відповідача народився син [PERSON] , [INFO] . З народження сина [PERSON] не бере жодної участі у вихованні, не проживає разом з дитиною і не цікавиться його життям. Протягом двох тижнів після народження дитина перебувала у важкому стані в реанімаційному відділенні Тернопільської обласної дитячої лікарні. Відповідач не поцікавився здоров`ям сина, не надав коштів на його лікування та не забрав дитину після одужання з лікувального закладу. Батько участі у вихованні дитини не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає синові доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти. Форманюк [PERSON] постійно знаходиться на утриманні матері, батько сплачує аліменти нерегулярно та не в повному обсязі. Вищевказані обов`язки, які покладені законодавством на батьків, фактично виконувалися лише нею матір`ю, а тому просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 02 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року клопотання представника позивачки адвоката Булави О.П. задоволено, зобов`язано службу у справах дітей Почаївської міської ради надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 31 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник адвокат Булав О.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Представник відповідача адвокат Сідорова І.А. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, свої заперечення виклала у відзиві на позовну заяву. У поданому відзиві зазначила, що позивачка не повідомила суд про всі обставини їх відносин з відповідачем. Коли сторони ще перебували у шлюбі і позивачка була вагітна, відповідач працював за кордоном, щоб мати змогу забезпечити сім`ю. Після народження сина відповідач приїхав у пологовий будинок, оплатив пологи і мав забрати їх з сином додому. Однак, дружина почала ставитись до нього негативно, не дозволяла брати сина на руки. Про день їх виписки відповідача не повідомила і поїхала жити до її батьків. На неодноразові прохання відповідача та його матері побачити дитину відповідала категоричною відмовою та погрозами. Хоча відповідач не бачився з сином аліменти на його утримання сплачував. На даний час, немає можливості спілкуватись з сином, бо перебуває за кордоном, бо на його утриманні окрім сина перебуває ще його дружина, спільний їхній син та дві дочки дружини. У дружини діагностували рак, проходить лікування і тому не має можливості працювати. Лише відповідач забезпечує всю сім`ю. Просить не позбавляти його батьківських прав відносно сина [PERSON] , оскільки він його любить, хоче з ним спілкуватись та піклуватись про нього. Представник третьої особи Пастощук С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] , вказала що є тіткою [PERSON] .. Зазначила, що дитина народилася [INFO] , роди були важкі, дитина була хвора, тому її похрестили. Їй відомо, що відповідач дав 1000 грн., разом з тим коштів потрібно було набагато більше оскільки дитина часто хворіла. [PERSON] своїм сином не цікавився, на день народження не приходив, знає, що [PERSON] перешкод для зустрічі батька з дитиною не чинила. Cвідок [PERSON] повідомила, що є сусідкою відповідача [PERSON] , бачила його ще до народження дитини, після народження дитини чоловіка не бачила. Дитина про батька при спілкуванні не згадує. Свідок [PERSON] вказала, що є матір`ю [PERSON] .. Повідомила, що при родах допомагала дочці сестра [PERSON] , коли дитина була в Тернополі в реанімації зателефонували до батька [PERSON] щоб він поїхав та подивився на дитину, він з ними поїхав. З лікарні забирав дитину сусід. [PERSON] поїхав в Польщу. Вказала, що дитина часто хворіла, батько нею не цікавився. З днем народження дитину не вітав. Вони не створювали йому перешкод у побаченні з дитиною. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий було розірвано рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 15.04.2020. Прізвище позивача після розірвання шлюбу « [PERSON] ». В шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , актовий запис №3, що видане Лосятинською сільською радою Кременецького району Тернопільської області 24 січня 2019 року. Згідно Виконавчого листа від 13 січня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 грудня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. З медичних виписок та довідок вбачається, що [PERSON] , 2019 року народження, з народження знаходиться під спостереженням у лікаря ЗПСМ АЗПСМ м. Почаїв. Періодично при потребі звертається за медичною, санітарно-освітньою та профілактичною допомогою разом з мамою [PERSON] .. Як вбачається із Акту обстеження домогосподарства на факт проживання [PERSON] в [ADDRESS] , [PERSON] проживає разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] та зареєстровані в [ADDRESS] . Сусіди [PERSON] та [PERSON] в письмових поясненнях підтвердили, що батько дитини не приймає участі у його вихованні, не допомагає матеріально, не відвідує сина, не вітає з Днем народження. Коли дитина хворіє мати просить сусідів чи родичів, щоб відвезли їх у лікарню, хоча в батька дитини наявне власне авто. З письмових пояснень [PERSON] , матері позивачки, вбачається, що її дочка до заміжжя та з народження сина проживає разом з нею. Дитина відразу після народження потрапила до реанімації про що було повідомлено батька дитини, однак він жодного разу не навідав дитини. При виписці матері з дитиною з лікарні батько теж не з`явився. Ніяких дитячих товарів та харчування дитині не купляв. Оскільки, у дитини були деякі відхилення у розвитку, їм часто потрібно було відвідувати лікарню. Вимушені були просити чужих людей, щоб завезли їх у лікарню, бо батько дитини жодного разу не виявив бажання. Заборгованість по аліментах [PERSON] , згідно розрахунку заборгованості від 03.02.2023, становить 15100 грн.. Листом начальника служби у справах дітей Почаївської міської ради Пасіули Т. рекомендовано [PERSON] звернутись до суду по питанню позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , оскільки, на засідання комісії батько дитини не з`являвся, а тому не можливо було з`ясувати всі обставини справи. Служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , згідно затвердженого висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Згідно звукозапису розмови, наданого позивачем - [PERSON] повідомляє [PERSON] , що у сина висока температура і необхідно поїхати та купити ліки та памперси. У відповідь [PERSON] говорить щоб вона сама поїхала, а згодом зазначає, що поїде якщо [PERSON] дасть йому кошти. Згідно звукозапису розмови, наданого відповідачем: [PERSON] говорить [PERSON] щоб він жив своїм життям в новій сім`ї, вона немає до нього претензій і просить щоб він не чинив їй перешкод при позбавлені його батьківських прав, вказала, що їй необхідно виїхати з сином закордон. На переконання суду, зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що відповідач не виконує обов`язки щодо виховання та утримання дитини, свідомо нехтує обов`язками та взагалі самоусунувся від виховання дитини. Відповідно до вимог ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини. Відповідно до ст. 165, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пленум Верховного Суду України в Постанові №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання сина. При цьому жодних перешкод відповідачу у вихованні та спілкування з сином позивачка не чинить. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться його життям, жодних намірів та змін у ставленні до виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина [PERSON] , [INFO] , не проявляє, у зв`язку з чим, враховуючи інтереси дитини, необхідність умов для його нормального виховання та розвитку, вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved