Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

у серпні 2023 року Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України (далі - ЦЗСД МО та ГС ЗСУ) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 14 092,21 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір, сплачений за подання позову в розмірі 2 684,00 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, що 08.02.2023 року о 17 год. 05 хв. в м. Києві на вул. Васильківській, 38, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Mitsubishi Galant», в.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який на праві оперативного управління належить ЦЗСД МО та ГС ЗСУ, та транспортного засобу марки «Hyundai Matrix», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2023 року в справі № 752/3704/23, відповідача визнано винною у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника марки «Hyundai Matrix», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 2124511890 у Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий альянс» (далі - ПАТ «ЄСА»). Відповідно до звіту про визначення матеріального збитку № 14/23 від 02.03.2023 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Mitsubishi Galant», в.н.з. [NUMBER] становить 39 468,55 грн; 22 182,80 грн - коефіцієнт фізичного зносу, 2 880,96 грн - ПДВ, 1 500,00 грн - франшиза. 02.05.2023 року страховиком виплачено страхове відшкодування в розмірі 12 904,79 грн, тобто розміру оціненої шкоди з урахуванням зносу, в межах ліміту відповідальності за мінусом франшизи. Поряд із цим, для повного відновлення автомобіля, позивачем придбано новий задній бампер, вартістю 25 497,00 грн, тобто понесені значно більші витрати на ремонт транспортного засобу, ніж сума отриманого страхового відшкодування. В зв`язку із викладеним, просить позов задовольнити та стягнути із заподіювача шкоди [PERSON] , різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 28.08.2023 року відкрито провадження в указаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, призначено судовий розгляд на 19.10.2023 року (а.с. 52-53). 06.10.2023 року до суду від третьої особи ПАТ «ЄСА» надійшли письмові пояснення на позовну заяву, які просить страховик просить врахувати під час розгляду справи, вказуючи, що свої зобов`язання перед позивачем виконано в повному обсязі, а різницю між фактичною вартістю ремонту пошкодженого транспортного засобу та страховим відшкодуванням, зобов`язаний сплатити винуватець дорожньо-транспортної пригоди. 19.10.2023 року до суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких [PERSON] просить визначити суму відшкодування в розмірі 11 211,25 грн, оскільки суму відшкодування завищено на 2 880,96 грн - суму ПДВ, хоча сума придбаного бампера не включає такого податку, а також залишити без виконання суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2 684,00 грн, оскільки ЦЗСД МО та ГС ЗСУ не було запропоновано відшкодувати витрати в досудовому порядку. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] 08.02.2023 року о 17 год. 05 хв. в м. Києві на вул. Васильківській, 38, керуючи транспортним засобом «Hyundai Matrix», д.н.з. [NUMBER] , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміни, не обрала безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi Galant», в.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до отримання транспортними засобами механічних пошкоджень, чим порушила вимоги п. п. 2.3.(б) та 13.1. ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. Винною у вищенаведеній дорожньо-транспортній пригоді, згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва в справі № 752/3704/23 від 10.03.2023 року визнано відповідача (а.с. 10, 10 зворот). Відповідно до технічного талону серії КВ № 050775 від 21.04.2022 року транспортний засіб марки «Mitsubishi Galant», в.н.з. [NUMBER] , належить ЦЗСД МО та ГС ЗСУ (а.с. 9). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyundai Matrix», д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «ЄСА», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 2124511890 (а.с. 14). Відповідно до звіту про визначення матеріального збитку № 14/23 від 02.03.2023 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Mitsubishi Galant», в.н.з. [NUMBER] , становить 39 468,55 грн, а вартість матеріального збитку 17 285,75 грн (а.с. 17-24, 24 зворот). Судом встановлено, що 02.05.2023 року позивачу виплачено ПАТ «ЄСА» страхове відшкодування в розмірі 12 904,79 грн (а. с. 27). При цьому, відповідно до повідомлення страховика відповідача від 03.03.2023 року № 232/13, вказана сума страхового відшкодування, визначена за вирахуванням 22 182,80 грн - коефіцієнту фізичного зносу, 2 880,96 грн - ПДВ та 1 500,00 грн - франшизи. Також судом з`ясовано, що позивачем проведено ремонт пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля марки «Mitsubishi Galant», в.н.з. [NUMBER] , в зв`язку із чим, на підставі договору про закупівлю товарів за державні кошти № 730 від 22.06.2023 року, ЦЗСД МО та ГС ЗСУ придбало у ФОП [PERSON] , в тому числі, й товар 6410А736 «Mitsubishi» бампер задній, вартістю 25 497,00 грн (а.с. 28-32, 33-34, 35-36), в зв`язку із чим, 22.06.2023 року сплачена відповідна сума коштів, що підтверджується платіжною інструкцією № 1707 від 22.06.2023 року (а.с. 37). Відповідно до п. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року в справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Як встановлено судом вище, позивачем понесені витрати на придбання заднього бампера для відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Mitsubishi Galant», в.н.з. [NUMBER] , в розмірі 25 497,00 грн. Враховуючи викладене, з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, підлягає стягненню на користь позивача різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Поряд із цим, суд не приймає до уваги посилання відповідача, що суму відшкодування завищено на 2 880,96 грн - суму ПДВ, оскільки, як вбачається із специфікації (Додаток № 1 до Договору № 730 від 22.06.2023 року) та видаткової накладної № ФОП-000111 від 22.06.2023 року, ціна та сума придбаного товару 6410А736 («Mitsubishi», бампер задній) в розмірі 25 497,00 грн зазначені без ПДВ, і саме, виходячи з цієї суми, ЦЗСД МО та ГС ЗСУ обґрунтовує свої вимоги. Таким чином розмір відшкодування, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь ЦЗСД МО та ГС ЗСУ становить 12 592,21 грн (25 497,00-12 904,79). Однак, позивач просить стягнути з відповідача саме 14 092,21 грн. Тобто до заявленого до відшкодування розміру, виходячи із суми реально понесених витрат 25 497,00 грн, який є меншим, ніж визначена страховиком вартість матеріального збитку (39 468,55 грн), хоча саме з цієї суми ПАТ «ЄСА» вирахувало суму франшизи, позивачем помилково додано суму франшизи відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 2124511890 ПАТ «ЄСА» в розмірі 1 500,00 грн, що призвело до невідповідності ціни придбаного товару 6410А736 («Mitsubishi», бампер задній) за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 730 від 22.06.2023 року, яка з огляду на заявлені вимоги, фактично становить 26 997,00 грн (12 904,79+14 092,21+1500). В зв`язку із частковим задоволенням позову, враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, із [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню грн 2 388,76 грн в якості компенсації сплаченого судового збору. Посилання відповідача як на підставу для відмови в стягненні суми сплаченого позивачем судового збору на те, що останнім не було запропоновано відшкодувати витрати в досудовому порядку, є безпідставним і необґрунтованим, оскільки законом не визначено обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору вказаної категорії, в зв`язку із чим, невикористання ЦЗСД МО та ГС ЗСУ процедури позасудового врегулювання, не позбавляє його права реалізувати своє суб`єктивне право на відшкодування шкоди та вирішити існуючий конфлікт у суді. На підставі викладеного,

Outcome: partial