Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

позивач звернулася з позовом до Т.Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка за життя була забудовником та головою домогосподарства в [ADDRESS] . Вказує, що є спадкоємцем першої черги за законом; на момент смерті матері постійно проживала з нею, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Також звертає увагу суду на відсутність у матері спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині, оскільки її батьки та чоловік померли задовго до неї. Для оформлення спадщини за матір`ю та отримання свідоцтва про право на спадщину, вона звернулася до нотаріуса, однак той повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що відсутні документи, які посвідчують право власності на вказаний будинок та право власності на такий не зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а відтак рекомендував звернутися до суду. На підставі наведеного просить позов задовольнити У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини. Представник відповідача у підготовче судове засідання також не з`явилася, сільський голова Т.Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, при цьому не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Випискою з погосподарської книги підтверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була забудовником та головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] . Довідкою Т.Реметівської\~сільської ради\~Ужгородського району\~Закарпатської області\~№ 543\~від 17\~липня 2023\~року підтверджено,\~що на день смерті [PERSON] були зареєстровані, зокрема, донька [PERSON] , [INFO] . Як видно з наданих у розпорядження суду документів, з метою оформлення свідоцтва на право на спадщину позивач звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Маріаша В.І.,\~який повідомив\~листом від\~25\~липня 2020\~року №\~38/01-16,\~що не\~може видати\~відповідне свідоцтво,\~оскільки відсутній\~документ,\~що посвідчує\~право власності\~на вказаний\~будинок,\~а тому\~запропонував для\~вирішення зазначеного\~питання звернутися\~до суду. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з висновками Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину за матір`ю [PERSON] , оскільки була зареєстрованою та фактично проживала разом з нею на момент відкриття спадщини та не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже враховуючи те, що позивач прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди у оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved