Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

23.06.2023 року адвокат Касьян Микола Степанович, який діє на підставі договору № 64 про надання правової допомоги від 15.06.2023 року та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1206655 від 16.06.2023 року, звернувся до суду в інтересах позивачки [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 16 грудня 2016 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 660, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Разом з тим, станом на дату подання позову, позивач та відповідач не проживають однією сім?єю вже тривалий час, у них різні погляди на життя, на сімейні цінності, сторони втратили почуття любові, поваги один до одного, між сторонами спору припинились шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, а шлюб існує лише формально. Примирення між сторонами спору неможливе. Виходячи з вказаного, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе та суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спір про місце проживання дитини на дату подання позову відсутній. Питання про стягнення аліментів в даному позові не ставиться. Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 28.08.2023 прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив спрощене позовне провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. 11.08.2023 на запит суду надійшла довідка Міністерства соціальної політики України, відповідно до якої станом на 06.07.2023 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня інформація про [PERSON] . Тому, зважаючи на вказані документи та обставини, суд вважає належними відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] по даній справі: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивачки [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки він суд не сповістив. У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. За вказаних обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, заочно у відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, проти чого позивачка не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Позивачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 22.07.2021 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою головним спеціалістом відділом реєстрації Бахмутської міської ради Бунчиковою О. В. (арк. с. 7). Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 16 грудня 2016 року був зареєстрований шлюб, про що 16 грудня 2016 року складено відповідний актовий запис № 660. [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (арк. с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 16, виданим Бахмутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 05 листопада 2021 року (арк. с. 11). Сімейне життя не склалося, сторони подружніх стосунків не підтримують, у них різні погляди на життя, на сімейні цінності, сторони втратили почуття любові, поваги один до одного, між сторонами спору припинились шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, а шлюб існує лише формально. Примирення між сторонами спору неможливе. Виходячи з вказаного, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе та суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України\~(надалі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. У відповідності з ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, що узгоджується з правовим висновком в постанові Верховного Суду від 11.06.2019 року № 605/434/18. З огляду на вищенаведені правові норми та подані до суду докази, суд ураховує що між подружжям відсутні взаємодопомога та підтримка, що є правовою основою шлюбу, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] , що від відповідача заперечень на позов не надійшло та вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір № 64 про надання правової допомоги від 15.06.2023 року. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем при розгляд цієї справи в суді, суд провів правову оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів, встановив співмірність вартості послуг із складністю справи і змістом цих послуг та дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування на користь позивача судових витрат у розмірі 6\~073,60 грн, які складаються зі сплати судового збору та витрат на правничу (правову) допомогу, що також відповідає принципам розумності, співмірності й реальності судових витрат у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved