Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини під час навчання. В позовній заяві вона вказала, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано 20 квітня 2015 року. На підставі рішення від 11 лютого 2015 року з відповідача в її користь присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 січня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Дочка [PERSON] досягнула повноліття і на даний час є студенткою третього курсу Чортківського вищого професійного училища денної державної форми навчання, термін навчання закінчується 30 червня 2024 року. Після досягнення повноліття дочка повністю знаходиться на її утриманні, однак у неї немає фінансових можливостей самій утримувати повнолітню дочку. Враховуючи витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, дорогою, а також інші побутові витрати на утримання дочки, надавати фінансову допомогу для всіх потреб в повній мірі у неї немає можливості. Відсутність матеріального утримання зі сторони відповідача у зв`язку з досягненням повноліття ставить позивача у скрутне матеріальне становище, тому вона просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 жовтня 2023 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просить стягувати 1/6 частини заробітку відповідача. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області по справі № 608/19/15-ц від 20.04.2015 року. Від шлюбу у них є двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області по справі №608/9/15-ц від 11.02.2015 р., з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] , присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 січня 2015 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки, виданої відділом Чортківського відділу ДВС від 27.09.2023р., на виконанні у Відділі ДВС перебуває виконавче провадження за № [NUMBER] щодо виконавчого листа № 608/9/15-ц від 11.02.2015р. виданого Чортківським районним судом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , видано повторно Чортківським міськрайонним відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області за актовим записом №244 від 21.10.2005 року, батьками значаться - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки Державного навчального закладу «Чортківське вище професійне училище» № 109 від 18 вересня 2023 року [PERSON] дійсно навчається в ДНЗ «Чортківське ВПУ», форма навчання денна. Термін навчання з 01 вересня 2020 р. по 30 червня 2024 р. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). В силу ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до довідки №62 від 05 жовтня 2023 р. виданої Філія «Науково-дослідного та конструкторсько-технологічного інституту залізничного транспорту» ПАТ «Укрзалізниця» вбачається, що [PERSON] працює з 02 січня 2023 року на посаді інженер з приймання локомотивів 2 категорії. Дохід за січень по вересень 2023 р. становив 145477 грн. Суд, визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, враховуючи встановлені вище обставини, а також обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного кодексу України, вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачу в частці від його заробітку (доходу) у розмірі 1/6 частини щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення даного позову до закінчення навчання, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1073,60 гривень судового збору.

Outcome: approved