Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

Позиція позивачів, відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивачка звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що [INFO] в с. Новоіванівка Лубенського району Полтавської області померла її мати [PERSON] , яка 07.12.1988 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті все належне їй майно заповідала позивачці, [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина на її спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказане спадкове майно, для отримання цієї спадщини позивачу роз`яснено державним нотаріусом Рештою С.М. необхідність звернення до суду з відповідною заявою. З цих підстав позивачка звернулася до суду із позовом про встановлення факту належності спадкодавцю нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. 04.10.2023 у справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила суд розглянути справу у її відсутність за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами підготовчого судового провадження має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивачки підлягають задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. З наданих до суду доказів встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] та копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] . Згідно заповіту, посвідченого 07 грудня 1998 року виконавчим комітетом Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 141, [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала своїй дочці [PERSON] повністю. [INFO] [PERSON] померла в с. Новоіванівка Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, тобто житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що доводиться випискою з погосподарської книги № 8 Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, копією облікової карткм об`єкта погосподарського обліку за 2011-2015 роки, виданою виконавчим комітетом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області № 293/15.07-12 від 02.06.2023. Згідно довідок, що видані Ялосовецьким старостинським округом виконавчого комітету Хорольської міської ради Полтавської області № 292/15.07-12 та № 294/15.07-12 від 02.06.2023, [PERSON] , 1930 року народження, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [INFO] . Спільно з нею на день її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований. Згідно повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори від 09.09.2023 за вих. № 449/02-14 позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом, що прийняла спадщину після [PERSON] , яка померла [INFO] , останнім місцем проживання та реєстрації якої було [ADDRESS] . На підставі поданої позивачкою заяви про прийняття спадщини за заповітом та рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 20.06.2023 про визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини у вказаній вище нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу № 101/2023. Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у даній спадковій справі немає. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] позивачці роз`яснено державним нотаріусом Рештою С.М., що для отримання цієї спадщини необхідно звернутись до суду з відповідною заявою. З технічного паспорта на будинок садибного типу, адреса об`єкта: [ADDRESS] , вбачається, що вказана будівля перебуває у задовільному технічному стані та придатна до подальшої експлуатації. Відповідно до "Звіту про майна", виготовленого ТОВ «Альбатрос», ринкова вартість житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , станом на 24.07.2023 становить 52 700, 00 грн. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину за законом чи за заповітом, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до 6 місяців з дня смерті спадкодавця. Згідно положень ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З листа Міністерства юстиції від 21.02.2005 за № 19-32/319 слідує, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника(спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів осооі, прізвище, їм я, по оатькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт належності спадкового майна спадкодавцю має юридичне значення, оскільки надає позивачу, як спадкоємцю за законом, можливість реалізувати право на вказане спадкове майно та дозволить використувати своє право, як власника, на розпорядження належним майном. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено, що ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обгрунтоване очікування набуття майна або майнового права. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані позивачем докази, приймаючи до уваги їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та беручи до уваги ту обставину, що позивач позбавлений можливості у досудовому порядку вирішити заявлене питання, а встановлення факту належності нерухомого майна спадкодавцю необхідне йому для здійснення правомочностей власника майна, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовної заяви. Мотивована оцінка аргументів сторін. Незважаючи на те, що у позивачки дійсно відсутні документи, які б підтверджували належність спадкодавцю [PERSON] житлового будинку будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та складається з: літ. А-1- житловий будинок, загальна площа 42, 0 кв.м., житлова площа 30, 8 кв.м.; літ. Б- сарай; літ. В- літня кухня-сарай; літ. в- прибудова, літ. Г-сарай; літ. Д-саж; літ. Е-вбиральня; №1-колодязь; № 2-газопровід, суд вважає доведеним той факт, що вказане домоволодіння дійсно належало померлій [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією Технічного паспорту на зазначений будинок, виготовленого 08.06.2023, копією Звіту про незалежну оцінку майна від 24.07.2023, копією виписки з погосподарської книги № 8 від 02.06.2023. Таким чином, суд приймає аргументи позивачки щодо належності спадкодавцю вищевказаного спадкового майна, а встановлення зазначеного факту має юридичне значення, оскільки необхідне позивачці для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця. З урахуванням вищезазначеного та з огляду на те, що реєстрація права власності на спадкове майно, тобто будинок за адресою: [ADDRESS] не була здійснена спадкодавцем належним чином, суд приходить до висновку про визнання права власності за позивачем на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved