Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя 07.07.2023 р. надійшла дана позовна заява громадянина Австралії [PERSON] , подана ним в особі представника - адвоката Присажнюк А.В. В обґрунтування позову зазначено, що з 14 серпня 2018 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Даний шлюб зареєстрований Управлінням цивільної адміністрації міста Харбін Китайської Народної Республіки. Від шлюбу дітей подружжя не має. З грудня 2021 р. подружні відносини між сторонами по справі припинилася фактично, у зв`язку з різними поглядами у подружжя на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого виникали постійні сварки. З часу фактичного припинення шлюбних відносин, спільне господарство не ведеться. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, оскільки наразі їх шлюб фактично існує формально і збереження даного шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2023 р. відкрито провадження по справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. Відповідачкою [PERSON] , в особі представника - адвоката Білоголового Я.О., 10.07.2023 р. подано до суду заяву про визнання цього позову. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2023 р. визнано обов`язковою явку позивача та відповідача в судове засідання у цій справі, призначене на 10.10.2023 р. В судове засідання 10.10.2023 р. позивач [PERSON] не з`явився, в особі представника - адвоката Присажнюк А.В. надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, у зв`язку з неможливістю взяти участь у судовому засіданні особисто і в режимі відеоконферензв`язку через значну віддаленість його місця проживання (згідно із заявою мешкає наразі в Австралії) від суду та через різницю у часі між Україною та Австралією і неможливості оформлення електронного підпису за законодавством України. В судовому засіданні 10.10.2023 р., в режимі відеоконференцзв`язку з використанням власних засобів зв`язку поза межами суду, представник позивача - адвокат Присажнюк А.В., підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Білоголовий Я.О., які взяли участь у судовому засіданні 10.10.2023 р., в режимі відеоконференцзв`язку з використанням власних засобів зв`язку поза межами суду, визнали позовні вимоги та не заперечували відносно їх задоволення. Суд, вислухав пояснення відповідачки, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянином України та іноземцем, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Відповідно до ст. 29 Договору між Україною і Китайською Народною Республікою про правову допомогу у цивільних та кримінальних справах від 31.10.1992 р., ратифікованого Постановою Верховної ради України N 2996-XII від 05.02.93 р., документи, які були складені або засвідчені судом чи іншою компетентною установою однієї Договірної Сторони, дійсні при наявності підпису та офіційної печатки. У такому вигляді вони можуть прийматися судом або іншою компетентною установою другої Договірної Сторони без легалізації. Офіційні документи, які складені на території однієї Договірної Сторони, користуються доказовою силою офіційних документів і на території другої Договірної Сторони. З урахуванням вищенаведеного, судом встановлено, що 14 серпня 2018 року Управлінням цивільної адміністрації міста Харбін Китайської Народної Республіки зареєстровано шлюб між громадянином Австралії [PERSON] , [INFO] , та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого вищевказаним компетентним органом КНР, з перекладом українською мовою, здійсненого 1 секретарем Посольства України в Китайській Народній Республіці 12.03.2019 р. Під час реєстрації даного цього, сторони по справі свої прізвища не змінювали. Обставин, передбачених ст. 39 Сімейного кодексу України, які б свідчили про недійсність цього шлюбу, судом не встановлено. В судовому порядку даний шлюб недійсним не визнавався. З обставин, зазначених в позові, які не оспорювалися сторонами, вбачається, що сторони від вищевказаного шлюбу дітей не мають, фактично шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2021 р., з того часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про міжнародне приватне право», право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. За ч. 2 цього Закону України, якщо згідно з частиною першою цієї статті неможливо визначити право, що підлягає застосуванню, застосовується право, яке має більш тісний зв`язок із приватноправовими відносинами. В даному випадку, шлюб укладений між громадянами Австралії і України на території Китайської Народної Республіки. Позивач - громадянин Австралії звернувся з позовом про розірвання шлюбу, в порядку передбаченому нормами Сімейного кодексу України, відповідач не заперечувала щодо розірвання шлюбу відповідно до норм законодавства України, що регулюють дані правовідносини. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про застосування в даному сімейному спорі наступних правових норм законодавства України, які регулюють сімейні правовідносини. Нормами ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Наведеним конституційним принципам кореспондує положення ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, яким також визначено добровільність шлюбу, в зв`язку з чим примушуванням жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Стаття 105 СК України містить перелік процесуально-правових підстав припинення шлюбу внаслідок його розірвання, зокрема частиною 3 даної статті передбачено припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 110, ст. 111 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши встановлені в судовому засіданні обставини, проаналізувавши правові норми, що регулюють дані правовідносини, суд дійшов висновку, що наразі даний шлюб між сторонами існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстави для збереження шлюбу між сторонами судом не встановлені, а тому даний шлюб доцільно розірвати, оскільки збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved