Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з таким позовом, в якому вказувала, що відповідач є її рідним батьком. [INFO] [PERSON] досягла повноліття, проте навчається, а саме є студенткою Природничого факультету Українського державного університету імені Михайла Драгоманова. Навчається за денною формою на бюджетній основі. Строк закінчення навчання 31 грудня 2024 року. У зв`язку з навчанням позивачка потребує матеріальної допомоги від батьків. Проте відповідач належної та достатньої матеріальної допомоги їй не надає. Тому [PERSON] , вказуючи на те, що [PERSON] має змогу та зобов`язаний надавати їй матеріальну допомогу, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 вересня 2023 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено [PERSON] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте направила на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Додатково в заяві зазначала, що стан її здоров`я задовільний, доходів вона не має, стипендії не отримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його зареєстрованого проживання, причину неявки суду не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в своїй заяві проти цього не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи також вбачається, що [INFO] [PERSON] досягла повноліття, проте навчається, а саме є студенткою Природничого факультету Українського державного університету імені Михайла Драгоманова. Навчається за денною формою на бюджетній основі. Строк закінчення навчання - 31 грудня 2024 року. У зв`язку з навчанням позивачка потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15 травня 2006 року\~\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , яка досягла повноліття, навчається, несе витрати на навчання, при цьому не працює, додаткових доходів не отримує, тобто потребує матеріальної допомоги від батьків. За встановлених обставин, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, а також те, що матеріали справи не містять доказів, що відповідач не може надавати допомогу на утримання доньки або існують обставини, що можуть вплинути на розмір такого утримання, а тому суд вважає необхідним стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь державного бюджету 1\~073,60 грн. судового збору.

Outcome: approved