Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] , заінтересована особа Антонівська сільська рада Вараського району Рівненської області про встановлення факту догляду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] [INFO] , є його тіткою по маминій стороні, а саме дружина його нині покійного дядька [PERSON] , за якою заявник після смерті дядька постійно здійснює догляд, проживаючи разом за адресою [ADDRESS] . [PERSON] має вік 66 років, є пенсіонеркою та інвалідом II групи, має хворобливий стан здоров`я та потребує постійного денного стороннього догляду, що підтверджується висновком та довідкою МСЕК. Згідно довідки № 1901 від 0.08.2023 року [PERSON] зареєстрована сама, її чоловік [PERSON] [INFO] помер. Інших родичів та близьких осіб, які могли б доглядати за нею у неї немає. Факт того, що заявник з липня 2023 року (після смерті чоловіка [PERSON] ) постійно здійснює догляд за [PERSON] підтверджується також письмовими поясненнями свідків. [PERSON] , також зазначає, що має можливість дбати про тітку [PERSON] , створювати необхідні побутові умови, забезпечувати її доглядом та лікуванням. \~ \~ \~ \~ Заявнику необхідно встановити факт постійного догляду за бабою оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення в нього прав та обов`язків в органах місцевого самоврядування та впливає на інтереси особи, яка потребує постійного догляду. У зв`язку з чим заявник був змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення здійснення постійного догляду за особою, яка його потребує. Представник заявника [PERSON] , у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Антонівської сільської ради Вараського району Рівненської області, в судове засідання не з`явився, однак надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника на підставі наявних матеріалів справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та його тіткою (сестрою батька) є [PERSON] [INFO] , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу [PERSON] . Також судом встановлено, що [PERSON] , має вік 66 років, є пенсіонеркою та інвалідом II групи, що підтверджується пенсійним посвідчення серія [NUMBER] та довідкою до акта огляду МСЕК серія РВН №0188521. Згідно медичного висновку № 222 від 14.09.2023 року, встановлено, що [PERSON] , має хворобливий стан здоров`я та потребує постійного денного стороннього догляду. Згідно довідки № 1901 від 02.08.2023 року, яка видана Антонівською сільською радою Вараського району Рівненської області [PERSON] , зареєстрована однак. Її чоловік [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Судом встановлено, що на час судового розгляду справи [PERSON] є єдиною особою, яка зайнята постійним стороннім доглядом на безоплатній основі за [PERSON] , особою похилого віку, що досягла пенсійного віку, та яка за рішенням лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Даний факт також підтвердили в своїх письмових поясненнях [PERSON] та [PERSON] . З аналізу вищенаведеного вбачається, що заявник [PERSON] , здійснює постійний сторонній догляд за хворою тіткою [PERSON] , якій рекомендовано постійний сторонній догляд згідно з висновком ЛКК, а саме постійно її доглядає, прибирає житло, готує їжу, сплачує комунальні послуги, купує необхідні ліки та продукти харчування, оскільки його тітка самостійно не може цього зробити. Встановлення факту здійснення постійного догляду тітки [PERSON] , необхідне заявнику [PERSON] , для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах, належної реалізації прав як самого заявника, так і особи, за якою він здійснює догляд. Статтею 3 Конституції України, визначено, що - «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статею 49 передбачено, що- «Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. Держава дбає про розвиток фізичної культури і спорту, забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя». Суб`єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право. Від встановлення факту здійснення заявником постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених\~законами України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», «;Про соціальні послуги». Крім того, встановлення даного факту має юридичне значення для особи похилого віку, яка потребує стороннього догляду. Статтею 46 Конституції України\~передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 6\~ст. 13 ЗУ «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають послуги з догляду відповідно до цього\~Закону\~без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числі членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися. Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. Наказом Міністерства соціальної політики України №429 від 23.06.2020 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2020 року за №643/34926, затверджено класифікатор соціальних послуг, у відповідності до якого постійний догляд вдома за місцем проживання отримувача соціальної послуги надається особам похилого віку з тяжкими формами захворювання шляхом допомоги в самообслуговуванні (дотримання особистої гігієни, рухового режиму, годування), пересуванні в побутових умовах, веденні домашнього господарства (закупівля і доставка продуктів харчування, ліків та інших товарів, приготування їжі, косметичне прибирання житла, оплата комунальних платежів, прання білизни, дрібний ремонт одягу), в організації взаємодії з іншими фахівцями та службами (виклик лікаря, працівників комунальних служб, транспортних служб тощо). Згідно пункту 5 частини 2 статті\~293\~та частини 2 статті\~315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає впорядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в\~статті 315 Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України\~наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1\~ст.293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено. Відповідно до\~статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту догляду породжує юридичні наслідки для заявника, та те, що встановлення факту здійснення заявником постійного догляду за хворою, залежить виникнення у заявника прав та обов`язків, визначених\~Законом України "Про соціальні послуги", а також те, що встановлення вказаного юридичного факту не породжує спір про право, суд вважає, що заяву [PERSON] , про встановлення факту догляду слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved