Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~Кілійського районного\~суду Одеської\~області з\~позовом до\~Кілійської міської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~областіпро встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2, 83 га (кадастровий номер: 5122310100:01:0030096), яка розташована на території Кілійської міської ради Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296452, виданого 13.06.2005 року Кілійською районною державною адміністрацією. Після смерті батька позивач звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області з метою оформлення спадщини, однак при перевірці документів, нотаріусом було з`ясовано, що оригінал вказаного правовстановлюючого документу, а саме Державного акту було втрачено, у зв`язку з чим, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відсутні. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -встановити факт належності земельної ділянки площею 2, 83 га (кадастровий номер: 5122310100:01:0030096), яка розташована на території Кілійської міської ради Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296452, виданим 13.06.2005 року Кілійською районною державною адміністрацією; -визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на земельну ділянку площею 2, 83 га (кадастровий номер: 5122310100:01:0030096), яка розташована на території Кілійської міської ради Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність . Представник відповідача, Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в підготовче судове засідання\~ не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.09.1960 року Кілійським райбюро ЗАГС Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запит № 257 від 16.09.1960 року, /а. с. 9/. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296452, виданого 13.06.2005 року Кілійською районною державною адміністрацією вбачається, що [PERSON] , який проживає в м. Кілія Одеської області, на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22.11.2004 року № 699 є власником земельної ділянки площею 2, 83 га (кадастровий номер: 5122310100:01:0030096), яка розташована на території Кілійської міської ради Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, /а. с 6/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.03.2023 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 109 від 03.03.2023 року, /а. с. 5/. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса /у порядку заміщення приватного нотаріуса Юрченко М.Є./ Бежан А.В. за вих. № 106/01-16 від 23.10.2023 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не відкривалась. Відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 74442055 ід 23.10.2023 року, сформованої приватним нотаріусом Бежан А.В. встановлено, що інформація в Спадковому реєстрі відносно [PERSON] , який помер [INFO] , як заповідача відсутня. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на\~встановлені з\~досліджених доказів\~обставини справи,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~вимог позивача,\~щодо встановлення факту належності земельної ділянки площею 2, 83 га (кадастровий номер: 5122310100:01:0030096), яка розташована на території Кілійської міської ради Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296452, виданим 13.06.2005 року Кілійською районною державною адміністрацією. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачами, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документи, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved