Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

28 серпня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Новоборисівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . Відповідно до довідки №303 від 18.08.2023 року виданого старостою Першотравневого старостинського округу Новоборисівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] до дня своєї смерті, [INFO] була зареєстрована і проживала в житловому будинку, який розташовано за адресою: [ADDRESS] . Разом з померлою, на день її смерті, за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав. Померлою, [PERSON] на ім`я позивача було складено заповіт від 11 жовтня 2013 року в смт. Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області, відповідно до якого, усе майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла позивачу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , і рівних частинах кожному. [INFO] помер [PERSON] . Для отримання спадщини позивач [PERSON] не змогла в зв`язку із сімейними обставинами, у встановлений законом строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а про існування заповіту, відповідно до якого відкрилась спадщина в вигляді права власності на все майно, дізналась випадково, від знайомих в липні 2023 року, перебуваючи в с. Заможне Роздільнянського району Одеської області, так як проживає постійно в м. Одеса. Про існування заповіту на ім`я позивача [PERSON] , позивач взагалі не знала, і тому не зверталась до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] вважає, що не пропустила строк для прийняття спадщини, так як про наявність заповіту на спадкове майно, яке лишилось після смерті [PERSON] , дізналася лише в липні 2023 року і одразу звернулась до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, а саме 25.08.2023 року. Проте у нотаріальній конторі [PERSON] повідомили, що строк для прийняття спадщини пропущений і у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв`язку із зазначеними вище обставинами позивачу було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Просить суд визначити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] , уродженки с. Незаможник Великомихайлівського району Одеської області, додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивач не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Новоборисівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява, згідно якої представник просить суд розглядати справу без участі представника, позовні вимоги визнає, та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1ст.1270ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Незаможник Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим 11 листопада 2021 року Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Нерубайське Одеського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 12 січня 2022 року Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 24 серпня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з якого вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Незаможник Великомихайлівського району Одеської області, про що 20 червня 1985 року було складено актовий запис №12, в графі батьки вказано: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Так, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 20 лютого 2008, з якого вбачається, що 11 жовтня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб про що 11 жовтня 2003 року було складено запис № 12. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Також в матеріалах справи наявний витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73719503 від 25.08.2023 року, з якого вбачається, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Крім того, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право власності на домоволодіння серії [NUMBER] виданого Першотравневою сільською радою на ім`я [PERSON] , з якого вбачається що вона є власницею на праві приватної власності житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Першотравневої сільської ради 25 жовтня 1996 року за №11. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Великомихайлівського бюро технічної інвентаризації №18281176 від 28.03.2008 року, реєстраційний номер №22684670 зареєстровано домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 28.03.2008 року. Також, в матеріалах справи наявна копія заповіту [PERSON] від 11 жовтня 2013 року посвідченого державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Трофімовою С.О., з якого вбачається, що [PERSON] усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось із чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, вона заповідає [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в рівних частинах кожному. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1ст.1270ЦК України). В матеріалах справи наявний лист № 160/01-16 від 25.08.2023 року наданий Шевченко Тетяні Володимирівні приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області, з якого вбачається, що для оформлення спадкових прав щодо майна [PERSON] , їй як спадкоємцю за заповітом, необхідно звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. За ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В матеріалах справи наявна довідка № 303 від 18.08.2023 року видана Першотравневим старостинським округом Новоборисівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, з якої вбачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована і проживала в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Разом з померлою на день її смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав. Таким чином вбачається, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини так як станом на день відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем, та взагалі не знала про те що [PERSON] заповіла їй усе своє майно, про існування вищевказаного заповіту позивач дізналась лише у липні місяці 2023 року, у зв`язку з чим їй було запропоновано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно зі ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі 6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Крім того, суд враховує те, що представник відповідача Новоборисівської сільської радинадала до суду заяву, в якій визнали позов. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також, судом враховується принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Отже, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що протягом тривалого часу спадщина не була визнана відумерлою, відсутні особи, які оспорюють поважність пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після спадкодавця, суд вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини, вказані позивачем поважними, тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, визначивши йому додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved