Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

02 червня 2023 року позивач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 128\~211,76 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" розмістив на власному офіційному сайті в мережі Інтернет "www.aval.ua" Публічну пропозицію про надання громадянам банківських послуг на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк Аваль". 12 липня 2019 року відповідач звернувся до позивача і підписав Угоду № СМDР1-541031 від 12 липня 2019 року про акцепт Публічної пропозиції/Угода. Відповідно до цієї угоди, відповідач прийняв публічну пропозицію Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк Аваль", що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку "www.aval.ua", висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 17 липня 2019 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/598091, згідно умов якої Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 111 123,46 грн на 60 місяців з 17 липня 2029 року по 17 вересня 2019 року під фіксовану процентну ставку\~24,90 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні заявою-договором. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов договору погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 29 березня 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 128\~211,76\~ грн, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 112 740,56 грн, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 8 969,23 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 15\~471,20 грн, у тому числі прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 13\~250,98 грн. Виходячи з наведеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 128\~211,76\~ грн, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 05 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи достатність доказів та те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає, що є всі правові підстави провести заочний розгляд даної справи, про що 19 жовтня 2023 року прийнята відповідна ухвала. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним за договором №014/380805/82/598091 від 17 липня 2019 року, заборгованість становить 128\~211,76\~ грн, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 112 740,56 грн, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 8 969,23 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 15\~471,20 грн, у тому числі прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 13\~250,98 грн (а.с. 6-7). 12 липня 2021 року [PERSON] підписав Угоду № СМDР1-541031 на надання кредиту «Кредит готівкою № 014/380805/82/598091 (а.с.8 зв). Між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено та підписано графік погашення кредитної заборгованості та сплати страхових платежів (а.с. 9-зв). 12 липня 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено угоду № № СМDР1-541031 Договір банківського обслуговування, зі змісту якої вбачається, що [PERSON] прийняв/акцептувала публічну пропозицію Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк Аваль", що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловила повну та безумовну згоду з її умовами (а.с. 8-10). Згідно виписки по рахунку, відповідачу [PERSON] було видано кредит у загальному розмірі 111 123,46 грн (а.с.11-21). 30 березня 2023 року на адресу позичальника [PERSON] було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, яке було отримано адресатом (а.с. 22-28). Правила банківського обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк» затверджені Правлінням Акціонерного товариства "Райффайзен Банк» 16 вересня 2013 року (а.с.29-33). Національний банк України 18 червня 2018 року видав Акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль» банківську ліцензію на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 36). Згідно витягу з Державного реєстру банків, банківська ліцензія Акціонерного товариства "Райффайзен Банк» є чинною (а.с.37). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» є юридичною особою, ідентифікаційний код 14305909 (а.с. 38). Статут Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» затверджено Загальними зборами акціонерів протокол №36-64 17 жовтня 2021 року, згідно пункту 1.3 якого Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» є правонаступником зі всіма правами та обов`язками Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль» (а.с.39-42). [PERSON] звертався до Акціонерного товариства "Райффайзен Банк» з заявою про врегулювання заборгованості за кредитним договором, на що отримав відповідь (а.с. 69). Правовідносини між сторонами, що виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами. Згідно положень частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої-другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно частини першої-другої статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності з положеннями частини другої статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому\~Законом України\~"Про електронну комерцію". У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України\~"Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, договір, укладений між сторонами в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Відповідно до частини першої\~статті 1048 Цивільного кодексу України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом частини другої\~статті 1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Стаття 549 Цивільного кодексу України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 Цивільного кодексу України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 Цивільного кодексу України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій\~статті 509 Цивільного кодексу України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини другої\~статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач, підписавши 17 липня 2019 року Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/598091, ознайомився та погодився з усіма умовами укладеного договору. Позивач у повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Згідно частини першої статті 629 Цивільного кодексу України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено\~статтею 526 Цивільного кодексу України. Так, у\~частині першій статті 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша\~статті 527 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини першої статті 611 Цивільного кодексу України,\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України). Як встановлено судом,\~\~відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання за договором від 17 липня 2019 року, у зв`язку з чим станом на 29 березня 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 128\~211,76\~ грн, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 112740,56 грн, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 8 969,23 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 15\~471,20 грн, у тому числі прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 13\~250,98 грн. Відповідно до частини першої-другої статті 614 Цивільного кодексу України,\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою про дострокове погашення заборгованості, проте заборгованість не була сплачена. Суд критично оцінює наявний в матеріалах справи лист Акціонерного товариства "Райффайзен Банк» від 12 липня 2023 року, долучений відповідачем (а.с.69), оскільки у даній відповіді зазначено про прийняття рішення позивачем, однією з умов якого є погашення боржником, відповідачем, заборгованості в сумі, не меншій 90000,00 грн. Проте відповідачем не надано жодних доказів про виконання умов прийнятого позивачем рішення та погашення заборгованості за укладеним договором. Відповідачем у даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором. Розрахунок заборгованості є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять. У порядку виконання процесуального обов`язку відповідача, унормованого частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, з доведення належним чином виконання обов`язків перед позивачем з виплати заборгованості за укладеним договором відповідачем не надано доказів виплати вказаної суми заборгованості, а також доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідача за кредитним договором від 17 липня 2019 року або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування заявлених ним позовних вимог, відповідачем суду не подано. Відповідно до положень частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов`язків, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення грошової суми. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції від 23 травня 2023 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2684,00 грн (а.с. 5). Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 546, 610-612, 626, 628, 633, 364, 636, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved