Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

11\~вересня 2023\~року до\~Жовтневого районного\~суду м.\~Харкова звернулась\~ [PERSON] ,\~в особі\~свого представника\~ [PERSON] \~із позовною\~заявою до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01 вересня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1219. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя у сторін не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на життя та обов`язки. Півтори роки разом не мешкають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюб існує формально. Донька проживає разом з матір`ю, спір щодо місця проживання дитини на даний час відсутній. У зв`язку з вищевикладеним позивач і була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час слухання справи повідомлені належним чином. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивача надійшла до суду заяву з проханням розглядати справу без участі позивача та її представника, в разі неявки відповідача винести заочне рішення. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і позивач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 01 вересня 2006 року сторони уклали шлюб,\~який був\~зареєстрований у\~міськомувідділі державної реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, зроблено запис за № 1219, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.09.2006 року (а.с. 4). В шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~ст. 109 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно\~шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Окрім того, у зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1 073,60 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved