Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

У липні 2023 року до суду надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.03.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/9408/82/68925 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 91800,00 доларів США., зі сплатою 14% на рік за користування кредитом, строком до 12.03.2018 на купівлю квартири для споживчих потреб. В подальшому, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, між позивачем та [PERSON] було укладено додаткові угоди, відповідно до умов яких було змінено умови погашення кредиту. В забезпечення виконання кредитного договору, між позивачем та відповідачем 12.03.2008 укладено договір іпотеки № 014/9408/82/68925, за умовами якого позичальником передано до Банку предмет іпотеки, нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] , належне відповідачу. В подальшому за умовами договору від 22.10.2010 сторонами змінено строк виконання зобов`язань до 12.03.2028, а договором від 12.03.2008 змінено строк позовної давності до 15 років. 09.06.2023 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ "ОКСІ БАНК" укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого відбулась передача новому кредитору право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 014/9408/82/68925. 09.06.2023 між АТ "ОКСІ БАНК" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого відбулась передача позивачу право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 014/9408/82/68925. 09.06.2023 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ "ОКСІ БАНК" укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 12.03.2018 за умовами якого відбулась передача позивачу права вимоги до [PERSON] за Договором іпотеки № 014/9408/82/ [NUMBER] . 09.06.2023 між АТ "ОКСІ БАНК" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 12.03.2018 за умовами якого відбулась передача позивачу права вимоги до [PERSON] за Договором іпотеки № 014/9408/82/68925. Позивач вказує, що на підставі зазначених договорів набув право вимоги до відповідача. Зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, заборгованості станом на 09.06.2023 склала 193305,00 дол. США, що еквівалентно 7068893,23 грн., позивач просить в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 014/9408/82/68925 від 12.08.2008 звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації на прилюдних торгах. Ухвалою суду від 24.07.2023 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання з викликом сторін. Ухвалою підготовчого судового засідання від 25.09.2023 розгляд справи призначено по суті. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Відзив на позов не надано. Суд вивчивши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, зважаючи на принцип достатності доказів вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін з врахуванням вимог ст. 80 ЦПК України. Неявка сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 12.03.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем, укладено кредитний договір № 014/9408/82/68925 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 91 800,00 доларів США., строком на 240 місяців до 12.03.2018 року на купівлю квартири для споживчих потреб, зі сплатою 14% відсотків річних. ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в повному обсязі виконав умови договору. Відповідно до п. 7.2. кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та процентів щомісячними ануїтетними (однаковими) платежами у валюті кредиту 12 (дванадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту. Якщо дата сплати не є банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує цій даті. Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Відповідно до п. 9.1. кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред`явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до договору. Відповідно до п. 9.2. кредитного договору, кредитор має право пред`явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але більше трьох раз протягом останніх дванадцяти місяців. Відповідно до п. 9.3. кредитного договору, позичальник зобов`язаний виконати вимогу кредитора про дострокове погашення грошових зобов`язань за кредитним договором протягом не більше ніж 30 календарних днів з моменту її пред`явлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги кредитор має право пред`явити вимогу поручителю або вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника, які не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до п. 16.2. кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх обов`язків згідно кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового виконання грошових зобов`язань. Відповідно до п. 16.3 кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання має бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов`язання включно. Відповідно до п. 16.7. кредитного договору до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. З метою зменшення фінансового навантаження на відповідача в умовах кризових явищ в економіці України, кредитор та [PERSON] 30 березня 2009 року уклали додаткову угоду № 96-05/13/583 до кредитного договору про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту. 14 квітня 2009 року кредитор та [PERSON] уклали додаткову угоду № 96-05/13/583 до кредитного договору про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту. 22 вересня 2010 року кредитор та [PERSON] уклали додаткову угоду № 96-05/13/1136 до кредитного договору про зміну умов погашення кредиту, відповідно до умов якої строк кредиту був збільшений на 120 календарних місяців, у зв`язку з чим, датою остаточного погашення кредиту є 12.03.2028. Тимчасово на період з 12 жовтня 2010 року по 11 жовтня 2011 року сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу відповідача за кредитним договором (відстрочка сплати процентів). На 15 календарний день з дня закінчення відстрочки сплати процентів фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму залишкової заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення відповідачем цієї заборгованості. На підставі цієї додаткової угоди з 22 вересня 2010 року фактична заборгованість за сумою кредиту була збільшена на суму заборгованості за процентами. В забезпечення виконання кредитного договору, між позивачем та відповідачем 12.03.2008 укладено договір іпотеки № 014/9408/82/68925, за умовами якого позичальником передано до Банку предмет іпотеки, нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] , належне відповідачу. В подальшому за умовами договору від 22.10.2010 сторонами змінено строк виконання зобов`язань до 12.03.2028, а договором від 12.03.2008 змінено строк позовної давності до 15 років. Згідно із ст. 6 договору іпотеки № 014/9408/82/68925 від 12.03.2008 визначено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. В разі порушення боргового зобов`язання, умов кредитного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою, незалежно від настання строку виконання боржником зобов`язання, який зазначено у кредитному договорі у наступних випадках: якщо у момент настання строку вони не будуть виконані. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку визначеному ст. 38 Закону України "Про іпотеку"; згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя. 09.06.2023 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ "ОКСІ БАНК" укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого відбулась передача новому кредитору право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 014/9408/82/68925. 09.06.2023 між АТ "ОКСІ БАНК" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого відбулась передача позивачу право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 014/9408/82/68925. 09.06.2023 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ "ОКСІ БАНК" укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 12.03.2018 за умовами якого відбулась передача позивачу право вимоги до [PERSON] за Договором іпотеки № 014/9408/82/68925. 09.06.2023 між АТ "ОКСІ БАНК" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 12.03.2018 за умовами якого відбулась передача позивачу право вимоги до [PERSON] за Договором іпотеки № 014/9408/82/68925. 15.06.2023 ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" направлено відповідачу повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні та вимогу про усунення порушення в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку", які залишені без уваги відповідачем. За ст.3 ЗУ «Про іпотеку» взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За умовами ст. 7 Договору іпотеки № 014/9408/82/68925 від 12.03.2008 право іпотеки і цей Договір припиняють чинність у разі припинення боргового зобов`язання, забезпеченого іпотекою. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання. За ст.12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно зі ст.24 ЗУ «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до принципу свободи договору саме сторони договору вправі визначати процедуру та порядок направлення та вручення відповідних повідомлень та виконання інших вимог, встановлених Законом України «Про іпотеку». Згідно із ст.36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності (спеціальне майнове право) іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. За ст.38 ЗУ «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно до ст. 24 Закону України "Про іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Крім того, згідно з частиною другою статті 3 зазначеного Закону взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. За наданими суду доказами встановлено, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 014/9408/82/68925 від 12.03.2008 згідно розрахунку заборгованості від 09.06.2023 становить 193305,00 дол. США, що еквівалентно 7 068 893,23 грн., що свідчить про невиконання відповідачем зобов`язань. До позовної заяви позивачем надано вимогу про усунення порушень відповідно до вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку" від 15.06.2023, повідомлення про зміну кредитора від 15.06.2023, які за даними трекінгу поштових відправлень Укрпошта отримані відповідачем 05.07.2023. Відзив на позов відповідачем не надано, розмір кредитної заборгованості не спростовано. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Насамкінець ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а ч. 4 ст. 12 цього кодексу передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відтак, зважаючи на те, що право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя належить іпотекодержателю, визначений договором позасудовий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, не перешкоджає позивачу застосувати встановлені Законом України «Про іпотеку» способи звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема використати унормоване ст. 38 Закону України «Про іпотеку» право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки на підставі рішення суду, а відповідачем розмір заборгованості не спростовано, як і не надано доказів на противагу тим, що долучені до позову, заявлений позов є таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати.

Outcome: approved