Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

11.04.2023 відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 01.06.2013 між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-18118-010613, відповідно до умов якого остання отримала кредит на споживчі цілі у сумі 22000 грн на строк починаючи з 01.06.2013 по 30.05.2016 зі сплатою 48% річних за користування кредитними коштами. Позичальник взяв на себе зобов`язання погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно. Кредит був наданий, однак відповідачка зобов`язання не виконала належним чином, в зв`язку з чим рішенням суду від 03.05.2017 №583/699/17 з відповідачки на користь ПАТ «Дельта Банк» була стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 44830,37 грн. Відповідно до договору про відступлення прав вимоги №2233/К від 28.04.2020 до ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором. Ухвалою суду від 21.11.2022 АТ «Дельта Банк» було замінено на ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» по справі з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду від 03.05.2017. Оскільки рішення суду №583/699/17 не є виконаним, просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» 3% річних та інфляційних витрат в розмірі 43687,30 грн, а також понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2684 грн та судових витрат на правничу допомогу в сумі 2500 грн. Заочним рішенням суду від 04.05.2023 позовні вимоги ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» були задоволені, з [PERSON] була стягнута заборгованість за договором №001-18118-010613 від 01.06.2023 за період з 28.05.2017 по 20.02.2023 в сумі 43687,30 грн та 5184 грн в рахунок відшкодування судових витрат. Ухвалою суду від 29.09.2023 заочне рішення від 04.05.2023 скасовано, справа призначена до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі. Представник відповідачки в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, зазначивши, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення відповідачці договору про відступлення прав вимоги та додатку до нього, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», відповідачка цього договору не отримувала, а тому, відповідно до ст. 517 ЦК України, остання мала право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові. Крім того, ухвалою суду від 12.05.2023 №583/699/17 ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» було відмовлено у поновленні строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання для примусового виконання рішення суду від 03.05.2017 №583/699/17. Таким чином, доводи позивача щодо наявності у відповідачки заборгованості за ставкою 3% річних та інфляційних втрат є необґрунтованими. Також зазначив, що згідно з п. 18 Прикінцевих положень ЦК України з 24.02.2023 позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу. Тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення представника відповідачки, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку. Установлено, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.05.2017 №583/699/17, яке набрало законної сили 26.05.2017, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією №001-18118-010613 від 01.06.2013 в розмірі 44830,37 грн та 1600 грн судових витрат. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі договору №2233/К про відступлення прав вимоги від 28.04.2020, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» (Банк) та ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» (Новий кредитор), до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №001-18118-010613 від 01.06.2013, сума відступленої грошової вимоги складає 44830,37 грн. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.11.2022 №583/699/17 (6/583/16/22) замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів по справі №583/699/17 (2/583/491/17), виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитною лінією №001-18118-01062013 від 01.06.2013 в розмірі 44830,37 грн та 1600 грн судових витрат, а саме замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ». Суду не надано належних та допустимих доказів виконання заочного рішення від 03.05.2017 №583/699/17. Крім того, в судовому засіданні представник відповідачки не заперечував, що заборгованість за судовим рішенням не була сплачена ані ПАТ «Дельта Банк», ані ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Частиною 2 ст.\~11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Положеннями ст.\~611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних витрат є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення. Індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. З огляду на викладене, ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» має право на стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат у зв`язку із несвоєчасним виконанням [PERSON] грошового зобов`язання. При цьому, суд не приймає доводи сторони відповідача, що через не направлення відповідачці договору про відступлення прав вимоги, остання відповідно до ст. 517 ЦК України мала право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові, а тому наявність заборгованості за ставкою 3% річних та інфляційних витрат є необґрунтованою. Так відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Таким чином, неповідомлення боржника про здійснену заміну кредитора у письмовій формі, не звільняє його від виконання свого обов`язку, а лише тягне за собою ризик настання для нового кредитора у зобов`язанні несприятливих наслідків, а саме: виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові, що буде вважатися належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК Украни); боржник матиме право висувати проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання (ч. 2 ст. 518 ЦК України). Також судом не приймаються доводи сторони відповідача про відсутність у позивача права на стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат через відмовлення ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання для примусового виконання рішення суду від 03.05.2017 №583/699/17, так як судове рішення про стягнення заборгованості не змінює змісту відповідного зобов`язання, оскільки характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, а додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання та безспірності боргу. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати (п. 117 постанови Верховного Суду від 08.12.22 у справі № 921/542/20). Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 28.05.2017 по 20.02.2023 3% річних складає 7715,74 грн, а інфляційні витрати 35971,56 грн, а всього заборгованість складає 43687,30 грн. Проте, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався. Таким чином, підстав для нарахування 3% річних та інфляційних витрат після 24.02.2022 немає і стягненню підлягають ці нарахування за період з 28.05.2017 по 23.02.2022. Розмір 3% річних від простроченої заборгованості обраховується за формулою: [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році], де: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)] проценти річних; [Кількість днів] кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році. Отже, сума 3% річних за прострочення виконання судового рішення за період з 28.05.2017 по 23.02.2022 складає 6381,87 грн (44830,37 грн ? 3% ? 1732 / 365). Розмір інфляційних витрат обраховується за формулою: [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу], де: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Сукупний індекс інфляції] добуток щомісячних індексів за відповідний період. Таким чином, сума інфляційних втрат за період з червня 2017 року по січень 2022 року включно складає 19273,18 грн (44830,37 грн ? 142,991% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 44830,37 грн). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором за період з 28.05.2017 по 23.02.2022 включно в сумі 25655,05 грн (6381,87 грн + 19273,18 грн). Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову (59%), з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень глави 8 ЦПК України. Так положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3)\~у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір про надання правової допомоги від 28.09.2021 №28092021-1, додаткова угода №6 до договору про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, акт №19 прийому передачі реєстру боржників за договором про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 20.02.2023, платіжна інструкція №10228 від 23.02.2023 про оплату 25000 грн, з яких 2500 грн за одну позовну заяву. Також, позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2684 грн при подачі позовної заяви до суду. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідачки в рахунок відшкодування судових витрат 3056,56 грн ((2500 грн + 2684 грн) ? 59%). На підставі викладеного,

Outcome: partial