Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Посилається на те, що з відповідачем уклала шлюб 29.07.2000 року. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на сьогоднішній день досягла повнолітнього віку та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] за актовим записом №127. Чотири місяці тому сторони припинили фактичні шлюбні відносини і з того часу позивачка з дітьми проживають окрему, і діти перебувають на повному вихованні та утриманні матері. Всі обов`язки щодо піклування дітей, фізичним і духовним розвитком, забезпеченням необхідним харчуванням, одягом, медичним доглядом займається позивачка. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не бере участі у їх вихованні та утриманні, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду задля вирішення питання щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності,\~ позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив щодо їх задоволення. Згідний офіційно сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] в розмірі 3000 грн. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки на час розгляду справи відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2000 року. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на день розгляду справи досягла повнолітнього віку, та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] за актовим записом №127.\~\~ З матеріалів справи вбачається, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає та протягом тривалого часу самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати сім`ю. Через важкий матеріальний стан, позивачка змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, оскільки сама утримувати неповнолітню дитину не має можливості. Відповідач є молодою за віком особою, має нерегулярний мінливий дохід, а тому відповідно до вимог ст. 184 СК України, розмір аліментів слід визначати в твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в сумі 3000 /три тисячі/ гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Outcome: approved