Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. У липні 2023 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє його представник адвокат Сідорова І.А., звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовна заява обґрунтована тим, що 19 лютого 2019 року Кременецьким районним судом Тернопільської області видано судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 17 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку не відповідає критеріям пропорційності та законності, з огляду на те, що крім сина [PERSON] на його утриманні перебувають ще двоє малолітніх дітей від другого шлюбу: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , на яких він сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку. Зазначив, що діти отримують від нього різне матеріальне забезпечення: старший син отримує частину заробітку, а молодші діти по 1/6 частині. Тому вважає, що наявні підстави для зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів його заробітку. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 27.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 24.08.2023 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 24.08.2023 в судовому засіданні представник позивача адвокат Сідорова І.А. просить позов задовольнити, посилається на те, що на утриманні в [PERSON] загалом троє дітей, тобто окрім спільного з [PERSON] сина на утриманні в позивача перебувають ще двоє дітей від іншого шлюбу. Зазначає, що при видачі судового наказу 19.02.2019 суд не встановлював обставин, передбачених статтею 182 СК України, а позивач не мав можливості повідомити суд про ці обставини в силу того, що справа розглядалась у наказному провадженні, а відтак він не мав процесуального права на подання будь-яких доказів у справі. 24.10.2023 у судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Сідорової І.А. про продовження розгляду справи у її відсутності, позов підтримує з підстав наведених у ньому, не заперечує щодо заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ У судове засідання відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилася. Правом подання відзиву не скористалася. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідачки до суду не надходили. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених\~ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є сторони, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 жовтня 2006 року. 19 лютого 2019 року Кременецьким районним судом Тернопільської області видано судовий наказ у справі № 601/120/19, відповідно до якого стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 17 вересня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. 09 травня 2023 року Кременецьким районним судом Тернопільської області видано судовий наказ у справі № 601/1049/23, відповідно до якого стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 02 травня 2023 року до досягнення дітьми повноліття. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.07.2017 року. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини « [PERSON] ». Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має заборгованість по аліментах [PERSON] станом на 01.07.2023 70149,15 гривень, а [PERSON] 51339,95 гривень. Оцінка суду. Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Відповідно до частин першої, сьомої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЩІК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Таким чином, законодавством передбачено безспірне стягнення аліментів у стандартному розмірі в порядку наказного провадження. Разом з тим, при такому стягненні суд не враховує обставин, передбачених частиною 1 ст. 182 СК України. Відтак у разі незгоди зі стандартним розміром аліментів, що визначений у судовому наказі, законодавство надає право боржнику звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку не відповідає критеріям пропорційності та законності і зазначив, що у зв`язку з необхідністю утримувати ще двох неповнолітніх дітей, вважає, що наявні підстави для зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів його заробітку, які суд при виданні судового наказу від 19 лютого 2019 року не врахував. Суд погоджується з доводами представника позивача, що є підстави для зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів заробітку позивача, враховуючи інтереси трьох дітей, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, духовного розвитку виховання, а тому позов слід задовольнити. При цьому, необхідно зазначити, що така обставина як наявність у платника аліментів інших дітей передбачена статтею 182 СК України як обставина, що впливає на розмір стягуваних аліментів. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22). Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1\~ст. 141 ЦПК України\~визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6\~ст. 141 ЦПК України). Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією №66474825 від 21.07.2023. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved