Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

27.04.2023 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір\~№\~б/н від 23.07.2006, згідно з яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак відповідач умови договору виконувала неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 15.04.2023 становить 36\~141,49 грн., яка складається з: 28\~803,81 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7\~337,68 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у загальному розмірі 36\~141,49 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн. Відповідач проти задоволення позову заперечувала, зазначаючи у відзиві, що долучені до позовної заяви копії документів не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23.07.2006 шляхом підписання анкети-заяви. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору позивач дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк та сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Також вказувала, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків. На підтвердження позовних вимог до позову додана копія анкети-заяви, згідно з якою надана кредитна картка «Універсальна», строком дії 3 роки. Документів на підтвердження отримання картки позивачем, її перевипуск, заміну позивач не надав. Отже, позивач не надав доказів на підтвердження отримання кредиту саме на умовах, зазначених у позовній заяві. Надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитом станом на 31.05.2015, 30.06.2019, 15.04.2023 підписані представником банку, без зазначення прізвища представника. Розрахунки не завірені належним чином печаткою юридичної особи. Також розрахунки є аналітичним документом банку, складені в односторонньому порядку і з відповідачем не погоджені, тому не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин. Належних і допустимих доказів заборгованості відповідача у розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» позивач не надав. Крім того, згідно з випискою за договором за період 24.07.200617.04.2023 загальна сума витрат складає 156\~241,25 грн., надходжень 120\~099,76 грн. До загальної суми витрат банк нараховував та автоматично списував з рахунку відсотки за користування кредитом. З рахунку відповідача було списано відсотків на загальну суму 36\~374,03 грн., тобто відбулось стягнення відсотків в позасудовому порядку. Отже, з урахуванням цієї списаної суми, відповідачем фактично отримано 119\~867,22 грн., а фактично погашено 156\~473,79 грн. (загальна сума надходжень у розмірі 120\~099,76 грн. має бути збільшена на розмір безпідставно погашених відсотків 36\~374,03 грн.), що свідчить про відсутність заборгованості перед банком, адже тіло кредиту є повністю погашеним. Просила у позові відмовити в повному обсязі (а.с. 6877). Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2023 справу передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с. 58). 21.06.2023 справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та за наслідками автоматизованого розподілу справи між суддями передана у провадження судді Шалагінової А.В. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, призначене на 27.07.2023 на 10:00 год., встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 63). Копію ухвали від 26.06.2023 разом із копіями позовної заяви з додатками відповідач отримала 17.07.2023, що підтверджується її розпискою (а.с. 67). 24.07.2023 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (а.с. 6877). Позивач отримав відзив 24.07.2023 відповідно до інформації офіційного сайту «Укрпошта». 03.08.2023 позивачем надіслано відповідь на відзив відповідачу. 04.08.2023 позивачем надіслано відповідь на відзив до суду. Отже, відповідь на відзив подана із пропуском строку (5 днів з дня отримання відзиву), встановленого ухвалою суду від 26.06.2023, адже строк на подання відповіді на відзив сплив 31.07.2023 (з урахуванням того, що 29 і 30 липня були вихідними днями). При цьому, від позивача не надходило клопотання про продовження даного процесуального строку, встановленого судом. Тому на підставі ч. 2 ст. 126 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідь на відзив залишається судом без розгляду та не враховується при розгляді справи. Інших заяв чи клопотань від сторін не надходило. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Між акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 23.07.2006 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначено про видачу відповідачеві кредитної картки «Універсальна» терміном дії 3 роки та встановленим кредитним лімітом 4\~870 грн., з базовою відсотковою ставкою за кредитним лімітом на момент підписання договору 3% на місяць із розрахунку 360 днів у році. У цій анкеті-заяві у графі «Відмітки банку» зазначено номер карти та дату відкриття рахунку 23.07.2006 (а.с. 15). В анкеті-заяві відповідач проставила свій підпис, яким підтвердила, що ознайомилась із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. У долученій до позовної заяви довідці б/н б/д зазначено, що картка видавалась позивачеві на три роки терміном до липня 2013 року, після чого їй видавались нові картки «Універсальна» та «Універсальна GOLD», остання терміном до березня 2023 року (а.с. 13). Також, 10.08.2006 [PERSON] було встановлено на картку кредитний ліміт у розмірі 4\~870,00 грн., який у подальшому збільшувався до 33 000 грн., після чого зменшувався до 0,00 грн., що підтверджується довідкою позивача про зміну умов кредитування (а.с. 14). Окрім того, 25.10.2021 [PERSON] ознайомилась із паспортом споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, щодо порядку повернення кредиту тощо (а.с. 1620). Згідно з випискою за договором № б/н за період 24.07.200617.04.2023 відповідач постійно користувалась кредитною карткою, використовувала кредитний ліміт, здійснювала погашення кредиту та відсотків (а.с. 4048). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З поданих\~АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунків заборгованості випливає, що станом на 15.04.2023 у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідач має заборгованість у розмірі 36\~141,49 грн., яка складається з: 28\~803,81 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7\~337,68 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 312). Відповідач із даним розрахунком не погоджується, зазначаючи, що заборгованість відсутня, а самі розрахунки не є належним та допустимим доказом по справі. Суд не погоджується із доводами відповідача, оскільки як зазначено судом вище, відповідач була ознайомлена із умовами кредитування, зокрема, з розміром відсотків за користування кредитом у момент підписання анкети-заяви від 23.07.2006. Тобто, саме з цієї дати договір між сторонами є укладеним. Із паспортом споживчого кредиту [PERSON] ознайомилась під особистий підпис 25.10.2021, тобто ознайомлення із паспортом не передувало укладанню договору, як помилково вважає відповідач. У п. 5 паспорту споживчого кредиту передбачено порядок повернення кредиту шляхом договірного списання з рахунку клієнта, в т.ч. за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта. У розрахунку заборгованості вказано, що прострочення за тілом кредиту уперше було допущене відповідачем 01.07.2022, тобто вже після ознайомлення відповідачем із паспортом споживчого кредиту, зокрема і з умовами його погашення та можливістю договірного списання коштів, у тому числі і на погашення відсотків. Тому, є необґрунтованими доводи відповідача у відзиві стосовно недоведеності розміру відсотків та необхідності врахування розміру відсотків, що були автоматично списані з рахунку, на погашення тіла кредиту. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст.ст.\~610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Враховуючи зазначені обставини, суд доходить висновку, що у даному випадку позивачем доведено неналежне виконання умов кредитного договору відповідачем, оскільки відповідач не повернула своєчасно кредит та відсотки за користування кредитом у встановлені договором строки, у зв`язку із чим позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості загальним розміром 36\~141,49 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2 684,00 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved