Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивач Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 31\~220,00 грн., судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги у сумі 5000,00 грн. та судового збору у сумі 2270,00 грн. В обґрунтування\~позову вказав,\~що 09.06.2020\~трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мітсубіші», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мазда», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова [PERSON] було визнано винним в скоєнні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. В свою чергу власник пошкодженого, з вини відповідача, автомобіля «Мазда», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про настання події відповідно до умов договору № 06-GR/09-118-002921 від 08.08.2019\~року. На виконання\~своїх зобов`язань\~за Договором\~ТДВ СК\~«Альфа-Гарант»\~було сплачено\~на користь потерпілої в ДТП особи, власника автомобіля «Мазда», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , страхове відшкодування в розмірі 31 220,00 грн. Окрім того, що відповідачем було порушено правила дорожнього руху, останнім не було застраховано свою цивільно-правову відповідальність відповідним полісом страхування. \~ \~ \~ \~Відсутність полісу\~обов`язкового\~страхування підтверджується\~роздруківкою з\~сайту Моторно транспортного страхового бюро України (MТCБУ) https://policy-web.mtsbu.ua/.\~ Відповідач, як особа винна в настанні ДТП, зобов`язаний відшкодувати шкоду в порядку суброгації в розмірі виплаченого страхового відшкодування, 31220,00 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.07.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 06.04.2023 року цивільну справу прийнято до провадження. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 14.06.2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін до спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач\~ [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом установлено, що 09.06.2020\~трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мітсубіші», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мазда», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 02.09.2020 року [PERSON] було визнано винним в скоєнні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 02.09.2020 року (справа № 643/9606/20, провадження № 3/640/2533/20), зазначена ДТП сталася у зв`язку із порушенням [PERSON] п.16.13 ПДР\~України, у зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП. На момент ДТП відповідачем не було застраховано свою цивільно-правову відповідальність відповідним полісом страхування. Власник пошкодженого, з вини відповідача, автомобіля «Мазда», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про настання події відповідно до умов договору № 06-GR/09-118-002921 від 08.08.2019\~року. Згідно розрахунку страхового відшкодування завданого транспортному засобу «MAZDA CX 5», д.н.з. [NUMBER] , розмір страхового відшкодування становить 31\~220,00 грн. (а.с.23). Власнику було виплачено страхове відшкодування у розмірі 31\~220,00 грн., що підтверджується Страховим актом № СТ/20/0148 та Платіжним дорученням № 11246 від 07 вересня 2020 року (а.с.25). Згідно ч. 6 ст.82ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене, суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних винних дій відповідачем [PERSON] . Згідно статті 27 Закону України «Про страхувания» та ст.993 ЦК України до страховика у межах фактичної виплати, перейшло право вимоги, яке потерпілий Страхувальник мав до особи, відповідальної за нанесення шкоди. Згідно cт. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків мас право на їx відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Право регресу до страховика винної особи переходить саме по розміру збитків завданих пошкодженому автомобілю в межах фактичних витрат страховика. Згідно статті 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 23 вересня\~2015\~року Верховним судом України було винесено постанову № 3-303гс15, в якій судом зроблено правовий висновок, що відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором КАСКО отримує від страхувальника (потерпілої особи) права кредитора, а не регресу. Також вказується , що у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбуваються зміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у делікатному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого представника. Ti ж самі тези підтверджено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018\~року справі №910/7449/17, тобто за суброгації відбувається лише заміна у вже наявному зобов`язанні (заміна активного об`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. Верховним Судом України у листі від 19.07.2011\~«Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» висловлено правову позицію, згідно якої визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реально) суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування , на якій проводиться ремонт автомобіля. Згідно із п.22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у\~разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно доп.36.2ст.36Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Приймаючи до уваги ст.1191ЦК України\~«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Вирішуючи питання щодо стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Представником позивача виконані вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України та подано докази сплати судових витрат на правову допомогу, а саме витяг з договору про надання правничої допомоги, завдання-доручення до договору про надання правничої допомоги, платіжне доручення №ID-163405 від 24.06.2021 року на суму 5000, 00 грн., акт прийому передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року, детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір у сумі 2 270 грн. 00 коп.

Outcome: approved