Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Управляюча компанія\~«Навібуд» про\~відшкодування матеріальної\~шкоди в\~розмірі 76525,20\~грн.\~та моральної\~шкоди в\~розмірі 10000,00\~грн.,\~завданих внаслідок\~залиття квартири. Крім того, просить стягнути з відповідача 10000,00 грн. як вартість проведеного експертного дослідження. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . 20.02.2013 року між ним та ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», правонаступником якого є ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд», був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Починаючи з 2019 року та до цього часу після періодичних сильних дощів та сезонного танення снігу відбувається потрапляння води по стінах і стелі через покрівлю багатоповерхового будинку у квартиру [ADDRESS] , що розташована на п`ятому поверсі будинку, з подальшим протіканням води по стінах і стелі вже з квартири п`ятого поверху до його квартири [ADDRESS] , що розташована на четвертому поверсі будинку. При цьому він неодноразово звертався з письмовими заявами щодо вжиття термінових заходів по ремонту покрівлі будинку, проте відповіді на його звернення не надходили та ніяких заходів вжито не було. Зазначає, що в результаті протікання покрівлі будинку в різних приміщеннях його квартири на цей час наявні наступні пошкодження: сліди протікання води, брудні жовтні плями, здуття та відлущення шару фарби окремими місцями, порушення суцільності паркетного покриття із помітним скрипом та глухим шумом. З метою встановлення розміру матеріальних збитків він звернувся до судового експерта відповідно до висновку якого встановлено, що причиною залиття квартири [ADDRESS] є незадовільний стан рулонної покрівлі над квартирами ( [ADDRESS] та [ADDRESS] ). У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача завдану йому матеріальну шкоду спричинену залиттям його квартири у розмірі 76525,20 грн. Крім цього, позивач також вказує на те, що поряд із заподіянням матеріальної шкоди йому також заподіяно моральних страждань. Внаслідок багаторічних затоплень його оселі [PERSON] перебуває в емоційному стресі внаслідок якого виникають негативні емоції. Також зазначає, що в квартирі разом з ним проживає його дружина [PERSON] , яка є інвалідом ІІ групи та практично не виходить з квартири. Стверджує, що через залиття квартири порушено звичайний та повсякденний спосіб його життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для нормалізації та витрачання його власного дорогоцінного часу для вирішення проблем пов`язаних з усуненням наслідків залиття. З огляду на вищевикладені обставини, позивач оцінив розмір завданої йому моральної шкоди у 10000,00 грн., які і просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 23.08.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19.09.2023 року, а згодом відкладено на 11.10.2023 року. Ухвалою суду від 11.10.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.10.2023 року та відкладено на 25.10.2023 року. 15.09.2023 року до суду від сторони відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Так, у відзиві зазначено, що в поданій позовній заяві та доданих до неї документів відсутня будь-яка інформація про дату та час настання залиття квартири, що відповідно до вимог житлово-комунального законодавства повинно бути зафіксоване в акті про залиття, складеного виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в присутності власника помешкання, де відбулося вказане залиття. Також відповідач зазначає, що [PERSON] є недобросовісним платником послуг оскільки 09.05.2023 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області було видано судовий наказ про стягнення [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 6144,00 грн. Крім того у відзиві зазначається про те, що ремонт м`якої, шиферної, металевої та інших покрівель з використанням нових матеріалів або суцільна заміна їх іншими матеріалами відноситься до капітального ремонту, що не передбачено тарифом на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 251 від 22.08.2017 року, та не входить до обов`язків ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд». На підставі зазначеного ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд» просить суд відмовити у задоволенні позову. 25.09.2023 року від представника позивача [PERSON] , адвоката Іванчик І.І., надійшла відповідь на відзив зі змісту якої встановлено, що заперечення сторони відповідача про нібито відсутність будь-якої інформації про дату та час настання події є безпідставними та звертається увага на те, що 20.02.2021 року власником квартири [ADDRESS] [PERSON] особисто була направлена письмова заява з приводу затоплення його квартири на четвертому поверсі через пошкодження покрівлі багатоповерхового будинку, в якій він просив вжити термінових заходів по ремонту покрівлі будинку. Однак відповіді отримано не було, жодних робіт з ремонту покрівлі не проводилося. Тому, представник позивача просить суд наведені стороною відповідача заперечення у відзиві не брати до уваги. Позивач [PERSON] та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, та просили суд їх задовольнити. Додатково наголосили на тому, що покрівля будинку [ADDRESS] вже тривалий час перебуває в аварійному стані та потребує капітального ремонту. В свою чергу ні попередня обслуговуюча організація ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», ні її правонаступник ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд», жодних заходів з ремонту покрівлі не вживали. Затоплення квартири відбулося 23.02.2021 року. З того часу [PERSON] намагався в позасудовому порядку вирішити питання відшкодування завданих йому збитків, проте безуспішно. У зв`язку з цим він звернувся саме до судового експерта, який встановив причини залиття його квартири та розмір завданий матеріальних збитків, що спричиненні незадовільним станом покрівлі житлового будинку. Також акцентували увагу на те, що саме до обов`язків ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд» входить ремонт покрівлі будинку, а тому саме відповідач несе відповідальність за завдану йому матеріальну шкоду. Відтак аргументація сторони відповідача про те, що обов`язком співвласника багатоквартирного будинку є обов`язок проведення капітального ремонту покрівлі даху є необґрунтованою. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні. Додатково пояснив, що позивач як співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. При цьому покрівля багатоквартирного будинку [ADDRESS] потребує саме капітального ремонту. В свою чергу співвласникам багатоквартирного будинку [ADDRESS] пропонувалося прийняти участь у капітальному ремонті покрівлі будинку проте такі відмовилися. При цьому капітальний ремонт покрівлі будинку виходить за межі зобов`язань ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд», а тому вимоги позивача про покладення на останнє відповідальності за завдану шкоду не можуть буди задоволені. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири ВАА № 599049 від 07.08.2002 року та довідкою Мукачівського міжрегіонального бюро технічної інвентаризації та експертної підтримки № 4200 від 10.08.2002 року. При цьому встановлено, що належна позивачу квартира розташована на четвертому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з двох жилих кімнат, коридору, комори, ванної та кухні. Також судом встановлено, що 20.02.2013 року між [PERSON] та ТзОВ «І.Т.В. Сервіс» був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В п. 1 цього договору визначено що предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до рішення Мукачівської міської ради № 191 від 28.01.2021 року «Про заміну сторони договорів з надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків» у зв`язку з реорганізацією ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» та визначення правонаступника його прав та обов`язків, вирішено замінити у договорах про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» на ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд». Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 251 від 22.08.2017 року встановлено по будинковий тариф на послуги з управління будинків і споруд та прибудинкових територій для власників житлових і нежитлових приміщень відповідно до структури та вартості послуг згідно з додатку 1. Так, додатком № 1 до рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 251 від 22.08.2017 року «Тариф на послуги з управління будинків і споруд та прибудинкових територій» встановлені витрати на поточний ремонт конструктивних елементів і технічних пристроїв будинків, зокрема на поточний ремонт покрівлі будинку [ADDRESS] . Крім того судом встановлено, що Управління міського господарства Мукачівської міської ради повідомило мешканця квартири [ADDRESS] [PERSON] листом № 01-15/21/155 від 24.12.2019 року про розгляд його звернення щодо протікання покрівлі. Так в результаті обстеження покрівлі заплановано проведення ремонту покрівлі з дольовою участю мешканців до кінця поточного року за сприятливих погодних умов. В матеріалах цивільної справи також містяться заяви позивача та мешканця квартири [ADDRESS] [PERSON] від 23.02.2021 року, адресовані ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», в яких заявники просять вжити термінових заходів з ремонту покрівлі будинку, так як покрівля має множинні пошкодження, внаслідок чого здійснюється протікання в їхні квартири. В свою чергу встановлено, що ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» зверталося до Мукачівського міського голови листами № 83/01-11 від 25.01.2018 року, № 905/01-11 від 30.10.2018 року та № 563/01-11 від 14.09.2019 року з проханням включити до списку на проведення капітального ремонту покрівлі будинку [ADDRESS] . Таким чином судом встановлено, що послуги з утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] уповноважено надавати ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд». При цьому встановлено також і те, що покрівля будинку знаходиться у незадовільному стані та принаймні з 2019 року потребує капітального ремонту. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна одночасна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору, а управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. У п. 1 ч. 4 ст. ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Також у п. 7 ч. 4 ст. ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з ч. 3 ст. ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем. Відповідно до п. 2. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 (далі - Правила), технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів робот технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Відповідно до п. 2.4. Правил, якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що належать до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Водночас поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію. Згідно з п. 2.4.1. Правил організація поточного ремонту жилих будинків повинна проводитися відповідно до нормативно-правових та нормативно-технічних документів з організації і технології поточного ремонту жилих будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій. В свою чергу п. 2.5. Правил визначено, що капітальний ремонт це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкта. При цьому п. 2.6.8. Примірного переліку послуг з утримання будинків та споруд, при будинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 року, визначено, що ремонт м`якої, шиферної, металевої та інших покрівель з використанням нових матеріалів або суцільна заміна їх іншими матеріалами відноситься до капітального ремонту. Згідно з ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 382 ЦК України, ст.ст. 4, 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку є співвласниками спільного майна: допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання та елементів зовнішнього благоустрою. Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Статтею 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт. Як вже було зазначено вище, що саме за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку (п. 7 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Суд вбачає, що слід розрізняти поняття поточний та капітальний ремонт будинків. Поточний ремонт будинку - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій інженерного обладнання. Капітальний ремонт будинку - комплекс ремонтно-будівельних робіт, пов`язаних з відновленням або поліпшенням експлуатаційних показників будинку, із заміною або відновленням несучих або огороджувальних конструкцій, інженерного обладнання та обладнання протипожежного захисту без зміни будівельних габаритів об`єкта та його техніко-економічних показників. Відтак суд приходить до висновку про те, що покрівля будинку [ADDRESS] потребує капітального ремонту. Із встановленим погоджується як сторона позивача, так і сторона відповідача, а також підтверджується листами ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» № 83/01-11 від 25.01.2018 року, № 905/01-11 від 30.10.2018 року та № 563/01-11 від 14.09.2019 року з проханням включити до списку на проведення капітального ремонту покрівлі будинку [ADDRESS] , адресованими Мукачівському міському голові. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження серед яких, зокрема, участь в організації та фінансуванні капітальних ремонтів житлових будинків, капітальних ремонтів майна, що перебуває у спільній власності співвласників багатоквартирного будинку, в межах бюджетних програм, визначених за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради. Наведеним підтверджується, що на органи місцевого самоврядування покладено обов`язок по забезпеченню ремонту житлового фонду, зокрема його капітального ремонту. В свою чергу, як встановлено судом вище, згідно з додатком № 1 до рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 251 від 22.08.2017 року «Тариф на послуги з управління будинків і споруд та прибудинкових територій» в по будинковий тариф на послуги з управління будинків і споруд та прибудинкових територій для власників житлових і нежитлових приміщень встановлені витрати тільки на поточний ремонт конструктивних елементів і технічних пристроїв будинків, зокрема на поточний ремонт покрівлі будинку [ADDRESS] . Із врахуванням того, що ремонтні роботи по ремонту покрівлі будинку [ADDRESS] відносяться до капітального ремонту, а також із врахуванням того, що капітальний ремонт виходить за межі зобов`язань ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд», суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що саме з вини відповідача завдано позивачу шкоду. Аналогічні висновки зроблені Верховний Судом у постанові від 06.02.2019 року у справі (№ 484/2026/16-ц). Крім того суд звертає увагу і на таке. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). У ст. 80 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року (справа № 910/18036/17). Так, на підтвердження наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати завдану шкоду стороною позивача суду надано висновок експерта № 206 від 04.07.2023 року, складений судовим експертом ФОП [PERSON] , на підставі заяви [PERSON] . Відповідно до висновку об`єктом дослідження є квартира [ADDRESS] . На вирішення судового експерта було поставлено два запитання: 1. Яка вартість ремонтно-будівельних робіт для усунення пошкоджень, які виникли в результаті залиття приміщень квартири [ADDRESS] ? 2. Що послужило причиною залиття приміщень квартири [ADDRESS] ? За результатами проведеної експертизи встановлено, що вартість ремонтно-будівельних робіт для усунення пошкоджень, які виникли в результаті залиття приміщень квартири [ADDRESS] становить 76525,20 грн. Також експертом встановлено, що причиною залиття квартири [ADDRESS] є незадовільний стан рулонної покрівлі над даними квартирами, багатоповерхового житлового будинку [ADDRESS] . Аналізуючи зміст поданого до суду висновку експерта судом встановлено, що огляд об`єкту експертизи відбувся 23.06.2023 року. В той же час, з позиції позивача затоплення квартири відбулося 23.02.2021 року, тобто експерт проводив дослідження та визначав причину затоплення квартири фактично через півтори роки після події затоплення. У зв`язку з цим суд піддає сумніву правильність висновків експерта в частині визначення причин залиття квартири [ADDRESS] , оскільки стан покрівлі на будинку за період з 23.02.2021 року (дата затоплення з позиції позивача) до 23.06.2023 року (дата проведення огляду експертом) безумовно змінився, що унеможливлює дати однозначну та безсумнівну відповідь на таке в тому числі із врахуванням того, що на квартирою позивача розташована ще одна квартира. Зазначене свідчить про необґрунтованість висновку експерта. Таким чином висновок експерта № 206 від 04.07.2023 року, представлений позивачем, не може бути визнаний як належний та достовірний доказ, яким визначено причини затоплення квартири позивача. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними, а також в їх сукупності достатніми доказами наявність підстав для стягнення з ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» матеріальної шкоди та, як наслідок, і стягнення моральної шкоди (похідна вимога), в силу чого в задоволенні позову слід відмовити. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Outcome: dismissed