Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що із 11.11.2022 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , якого позивач виховує самостійно, оскільки відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі із 01.02.2020 по теперішній час. Зазначає, що подружнє життя не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя, втрачена повага один до одного. Сімейне життя на відстані, як виявилось, не є можливим. Сім`я фактично перестала існувати з березня 2023 року, примирення вважає не можливим. Вказує, що на даний час і в подальшому діти від попереднього шлюбу: [PERSON] , [PERSON] та спільний син [PERSON] , будуть проживати з нею. Спору про поділ спільного майна не має. У зв`язку з викладеним просить шлюб розірвати; дошлюбне прізвище не відновлювати. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала 07.09.2023 до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, оскільки відбуває покарання в колонії. Із ДУ «Роменська виправна колонія» надійшли письмові пояснення відповідача, в яких він позовні вимоги позивача підтримав, заперечень не має, просить розгляд справи проводити без його участі. \~Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги\~\~ [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11\~листопада 2022 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.4). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від спільного проживання подружжя має спільного неповнолітнього сина [PERSON] , народження [INFO] (а.с.8). Сторони припинили шлюбні відносини з березня 2023 року. Відповідно до\~ст. 56 СК\~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~ст. 109 СК\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на життя, подружжя спільно не проживає, оскільки відповідач засуджений на тривалий термін ув`язнення та відбуває покарання в місцях позбавлення волі, у зв`язку з чим шлюбні відносини між ними припинені. З огляду на те, що у сторін спільне життя не склалось, примирення подружжя, подальше збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved