Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Гостомельська селищна рада, про виділ частки із спільного майна в натурі та визначення порядку користування, мотивуючи позов по тим підставам, що позивач є співвласником житлового будинку та прибудинкових споруд по [ADDRESS] . Користуватися спільно з іншим співвласником цим майном позивач не має можливості. Єдиним способом вирішення спору щодо користування спільним майном є поділ цього майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, яка закріплена за цим нерухомим майном. Так, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня\~2012\~року було визнано за позивачем право власності на частини житлового будинку [ADDRESS] . Спільною власністю позивач з [PERSON] користуватися не має можливості, оскільки позивач не має ключів від житловому будинку та не має самостійного доступу до спільного нерухомого майна. З метою припинення режиму спільної власності позивач хоче виділити в натурі свою частку із спільного майна. Даний житловий будинок має загальну площу 67,8 м2 та складається з таких приміщень: І - коридор площею 8,8 м2, 1-1 - коридор площею 7 м2, 1-2 - кладовка площею 7,8 м2, 1-3 - кухня площею 11,4 м2, 1-4 - житлова кімната площею 16,9 м2, 1-5 - санвузол площею 6,8 м2, 1-6 - кухня площею 9,1 м2. Зазначає про те, що на території цього домоволодіння знаходяться такі прибудинкові споруди та будівлі: сарай під літерою «Г» площею 48,3 м2, сарай під літерою «В» площею 10,7 м2, вбиральня під літерою «Ж» площею 1 м2, погріб під літерою «Е» площею 15,4 м2, огорожа під номером 1 та 3, колодязь під номером 2, вигрібна яма під номером 4. Позивач також вказує про те, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Гостомельської селищної ради №218 від 8 вересня\~2000\~року, по домоволодінню [ADDRESS] була закріплена земельна ділянка\~ [NUMBER] з цільовим призначенням - для обслуговування будівель та надвірних споруд, та земельна ділянка 936 м2 під город. Пізніше цим земельним ділянкам було присвоєно кадастрові номери: для обслуговування житлового будинку та прибудинкових споруд - 3210945900:01:044:0031 (1500 м2; для ведення особистого селянського господарства 3210945900:01:044:0031 (955 м2). 16 вересня\~2014\~року Ірпінський міський суд Київської області постановив рішення, яким визнав рішення Гостомельської селищної ради незаконними, скасував їх та визнав недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивач стверджує, що з метою забезпечення користування виділеною частиною житлового будинку та прибудинкових споруд і будівель, попередження конфліктів в майбутньому та можливості приватизації окремих земельних ділянок необхідно встановити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] . При встановленні порядку користування необхідно врахувати частку позивача в житловому будинку, порядок виділу в натурі житлового будинку, порядок виділу в натурі прибудинкових споруд та будівель, цільове призначення частини земельної ділянки. Таким чином, вказує про те, що оскільки частка позивача в житловому будинку складає , то їй в користування необхідно виділити земельну ділянку з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та прибудинкових споруд в розмірі 750 м2, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в розмірі 477,5 м2. Частина земельної ділянки, яка повинна перейти в користування позивача, знаходиться під частиною житлового будинку та прибудинковими спорудами та будівлями, яка виділяється позивачу. Ця частина земельної ділянки також включає необхідність позивачу проходити до іншої частини земельної ділянки (ведення особистого селянського господарства), яка находиться за житловим будинком. З урахуванням уточнень просить суд виділити зі спільної часткової власності у житловому будинку по [ADDRESS] в натурі частку [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , таким чином: у Домоволодіння №2 [PERSON] : коридор 1-І (8,8 кв.м.), коридор 1-1 (7,0 кв.м.), житлова 1-2 (7,8 кв.м.), кухня 1-5 (9,1 кв.м.), санвузол 1-6 (6,8 кв.м.) загальна площа 39,5 кв.м, житлова площа 7,8 кв.м; господарчі будівлі та споруди: сарай (літ.В), навіс (літ З), душ (літ. К), огорожа № 1-3, вигрібна яма №4. Виділити у Домоволодіння №1 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] : Кухня 1-3 (11,4 кв.м.) житлова 1-4 (16,9 кв.м.). Загальна площа - 28,3 кв.м., житлова площа - 16,9 кв.м. Господарчі будівні та споруди: сарай (літ. Г), вбиральня (літ. Ж), потріб (літ. Е), огорожа №1-3, Колодязь № 2. Встановити такий порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] : виділити [PERSON] в користування земельну ділянку з цільовим призначення - для обслуговування житлового будинку та прибудинкових споруд, в розмірі 750 м2, земельну ділянку з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, в розмірі 477,5 м2. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Ухвалою суду від 23.07.2015 по справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 05.10.2021 справу прийнято до провадження судді Мерзлого Л.В. Ухвалою суду від 21.06.2023 по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, до суду представник позивача надала заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити. В судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до суду подавали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, виходив з наступного. Частина друга\~статті 129 Конституції України\~визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.2\~ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно\~ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі сторонами було придбано нерухоме майно будинок [ADDRESS] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі № 1013/8743/2012 від 19.12.2012 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна задоволено частково. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18.04.1998 р. Подільським РАГС актовий запис № 150, при реєстрації розірвання шлюбу залишено позивачу дошлюбне прізвище [PERSON] , визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя приватний житловий будинок [ADDRESS] , визнано за [PERSON] право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] судовий збір в розмірі 3626,3 (три тисячі шістсот двадцять шість гривень тридцять копійок), в іншій частині відмовлено в позові. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27.02.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19.12.2012 року залишено без змін. Згідно вказаного рішення [PERSON] даний позов визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу, визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання за позивачем 1/2 частини приватного житлового будинку, однак заперечував проти визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання за позивачем земельної ділянки. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.07.2019, [PERSON] 03.07.2019 зареєструвала за собою право спільної часткової власності на будинку [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності є рішення суду № 1013/8743/2012. 08.10.2019 ТОВ «БТІ» Альтернатива» було виготовлено технічний паспорт на будинок [ADDRESS] , згідно якого співвласниками вказаного будинку зазначено [PERSON] , частка у праві власності якого становить власності та [PERSON] , частка у праві власності якої якої становить . Згідно технічного паспорта, житловий будинок літ.А, сараї літ.В,Г, вбиральня літ.Ж, навіс літ.З, душ літ.К, погріб- літ.Е, огорожа - №1,3, колодязь -№2, вигрібна яма - №4. Загальна площа приміщень складає 67,8 кв.м., з яких: коридо 8,8 кв.м., коридор 7,0 кв.м., житлова - 7,8 кв.м., кухня 11,4 кв.м., житлова 16,9 кв.м., санвузол 6,8 кв.м., кухня 9,1 кв.м. Згідно висновку щодо технічної можливості розподілу будинку на окремі об`єкти, виготовленого 08.10.2019 ТОВ «БТІ» Альтернатива», встановлено, що за технічними показниками об`єкт, а саме будинок за адресою: [ADDRESS] , може бути поділений на окремі об`єкти та в додатку до вказаного висновку зазначено варіанти такого поділу, а саме: Домоволодіння [ADDRESS] , що належить [PERSON] : Кухня 1-3 (11,4 кв.м.) житлова 1-4 (16,9 кв.м.). Загальна площа - 28,3 кв.м., житлова площа - 16,9 кв.м. Господарчі будівні та споруди: сарай (літ. Г), вбиральня (літ. Ж), потріб (літ. Е), огорожа №1-3, Колодязь № 2. Домоволодіння [ADDRESS] , що належить [PERSON] : Коридор 1-І (8,8 кв.м.), коридор 1-1 (7,0 кв.м.), житлова 1-2 (7,8 кв.м.), кухня 1-5 (9,1 кв.м.), санвузол 1-6 (6,8 кв.м.) загальна площа 39,5 кв.м, житлова площа 7,8 кв.м; господарчі будівлі та споруди: сарай (літ.В), навіс (літ З), душ (літ. К), огорожа № 1-3, вигрібна яма №4. Будь яких заперечень щодо запропонованого варіанту поділу спірного майна до суду від відповідача не надходило. Статте 41 Конституції України обумовлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст.\~ст.\~316,321\~Цивільного кодексу\~України правом\~власності єправо особи на\~річ (майно),\~яке вона\~здійснює відповідно\~до закону\~за своєю\~волею,незалежно волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 355 ЦК України\~передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Так, відповідно до вимог\~ч. 1 ст. 356 ЦК України,\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог\~ч.ч. 1,3 ст. 358 ЦК України,\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до вимог\~ч.ч. 1,3 ст. 364 ЦК України,\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до вимог\~ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Так, визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавчо визначеному порядку. Як встановлено судом, позивач позбавлена можливості користуватися своєю часткою у спільному майні, яке належить їй на праві власності. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини, наведені нею у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. Враховуючи викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже судовий збір підлягає стягненню з відповідача в розмірі 1166,02 грн.

Outcome: approved