Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в смт. Троїцьке, Сватівського району, Луганської області, Україна. В обгрунтування своєї заяви посилалася на те, що [PERSON] померла [INFO] у смт. Троїцьке, Сватівського району, Луганської області, Україна. При зверненні до органів ДРАЦС на підконтрольній владі України території усно було повідомлено, що згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні підставою для здійснення дерджавної реєстрції смерті громадянина України є лікарське свідоцтво про смерть. Встановлення факту смерті матері необхідне для реєстрції її смерті в Державному реєстрі актових записів України, отримання свідоцтва про смерть встаноленого зразка для подальшого звернення до органів нотаріату України для оформлення спадщини. Просить заяву задовольнити. Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, явку своїх представників в судове засідання не забезпечили. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч. 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що заявник є донькою померлої [PERSON] /а.с.7,8/ Відділом запису актів громадянського стану Троїцького РУЮ МЮ ЛНР видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2,3 ст. 9 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, надані заявником документи відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними на території України. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно ч. 1,2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки заявником не надано документів лікувального закладу про підтвердження факту смерті [PERSON] [INFO] смт. Троїцьке, Сватівського району, Луганської області, Україна. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed