Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до\~\~ [PERSON] , (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що з 26.11.2011 року вона із відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому у них народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалось через розходження поглядів на життя та сімейні відносини, відсутність порозуміння. Шлюбні відносини фактично припинено, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам позивача. Примирення та збереження шлюбу - неможливі. Окрім того, утримання спільного сина потребує значних матеріальних витрат, а тому просить стягнути із відповідача аліменти на утримання сина. Позивач просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 26.11.2011 р. Виконавчим комітетом Опачицької сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис № 2; стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 02.08.2023 року позовну заяву\~\~ [PERSON] прийнято до розгляду та\~відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копію ухвали від 02.08.2023 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 12.08.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0800100301616. 18.08.2023 року відповідач подав до суду відзив, проте він поданий з порушенням\~ст. 178 ЦПК України, оскільки до відзиву не додано документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, а тому суд його та додані до нього докази не приймає, а справу вирішує за наявними матеріалами. Також даний відзив був поданий із порушенням встановленого судом 15-тиденний строку, оскільки відповідачем копію ухвали суду від 02.08.2023 року було отримано 12.08.2023 року, а відзив до відділення поштового зв`язку для надсилання до суду було подано 08.09.2023 року, тобто через 27 днів після отримання копії ухвали. Клопотання про продовження строку на подання відзиву та/або про поновлення такого строку відповідачем до суду подано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 26.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка та дружини [PERSON] (а.с. 7). Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Із Довідки про склад сім`ї № 115 від 29.05.2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за однією адресою із позивачем, а саме: [ADDRESS] (а.с. 9). При цьому, із даної довідки також встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована також донька [PERSON] , [INFO] . Тобто, під час перебування сторін у шлюбі у позивача також народилася донька [PERSON] , [INFO] , проте позивач у позовній заяві на такі обставини не посилається та копії свідоцтва про народження до позовної заяви не додає. Без копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , суд позбавлений можливості встановити ту обставину, чи є відповідач батьком дитини, а надані відповідачем докази до відзиву є недопустимими, оскільки подані із порушенням встановленого порядку. Як вказала позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити, сімейне життя з відповідачем не склалось через розходження поглядів на життя та сімейні відносини, відсутність порозуміння. На даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам позивача. Примирення та збереження шлюбу\~неможливі. Окрім того, між ними не досягнуто згоди щодо утримання спільного сина, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дане питання позивачем не порушувалося. Також між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, також судом встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати дітей до досягнення ними повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено. З урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Щодо витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1, 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано квитанцію до прибуткового касового ордера видану АБ [PERSON] від 17.07.2023 на суму 2\~500,00 грн. Відповідно до наданої квитанції до прибуткового касового ордера встановлено, що платником є [PERSON] , підстава надання юридичної допомоги (складання позовної заяви аліменти), сума 2\~500,00 грн. При цьому, будь-яких інших доказів на підтвердження надання послуг на професійну правничу допомогу позивачем надано не було, зокрема: договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) укладених між позивачем та [PERSON] , ордеру про надання правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), акту приймання-передачі виконаної роботи до позовної заяви надано не було. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано до суду доказів підтвердження понесення нею витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідача від стягнення судового збору судом не встановлено, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 1\~073,60 грн. сплаченого нею при подачі позову за вимогу про розірвання шлюбу (а.с. 12), а також 1\~073,60 грн. на користь держави, оскільки позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.\~5\~ст.\~268\~ЦПК України\~датою ухвалення\~рішення,\~ухваленого за\~відсутності учасників\~справи,\~є дата\~складення повного судового рішення.

Outcome: approved