Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

В січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування реєстрації права власності, який в вересні 2021 року уточнив та просив суд постановити рішення, яким скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(відкриттям розділу), індексний номер: 39368644 від 26 січня 2018 року державного реєстратора Василенка Благовіста Володимировича, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, на нерухоме майно - 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] за [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 07 жовтня 1977 року. Відповідач [PERSON] - син [PERSON] від іншого шлюбу. В період спільного проживання ними було побудовано домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , право власності на яке було оформлено на ім`я [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 12.11.1998 року, виданого Підгородненською міською радою на підставі рішення виконкому від 26.08.1998 року №167, зареєстрованого в КП «БТІ» 12.11.1998 року за №653-6Д-2 ст.75. Вказані обставини підтверджуються довідкою КП "Бюро технічної інвентаризації" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області №913 від 01.09.2017 р. та копією свідоцтва про право власності на житловий будинок. В подальшому шлюб позивачки з [PERSON] був розірваний. В травні 2011 року позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] та виділ цієї частки в натурі. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року було визнано мирову угоду, яка була укладена між позивачкою та [PERSON] . Зазначеною мировою угодою було погоджено поділ житлового будинку. Так як в цілому домоволодіння було неподіленим, то неможливо було зареєструвати право власності на підставі ухвали про визнання мирової угоди. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2018 року ухвала Дніпропетровського районного суду від 16 серпня 2011 року була скасована і справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. [INFO] [PERSON] помер. В подальшому органом місцевого самоврядування було змінено адресу спірного домоволодіння, а саме його номеру: з 40-а на 40-6. Станом на цей час справа не розглянута. Але в процесі розгляду цієї справи позивачці стало відомо, що на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року відповідачем [PERSON] , як спадкоємцем після смерті [PERSON] , реєстраційний номер [NUMBER] від 26.01.2018 року було зареєстровано право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] . Реєстрація була проведена державним реєстратором Василенком Благовістом Володимировичем Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, індексний номер 39368644 від 26.01.2018 року ( реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1470039312214, номер запису про право власності 24542019). Однак позивач зазначає, що вона в 2017 року зверталася з заявою про реєстрацію права власності на підставі ухвали суду від 16.08.2011 року, але рішенням державного реєстратора Підгородненської міської ради від 03.10.2017 року ій було відмовлено в реєстрації права власності в зв`язку з тим, що площа житлового будинку не відповідає часткам співвласників, а на надвірні будівлі право власності взагалі не визначено. Таким чином, ухвала суду не давала змогу встановити набуття речового права на нерухоме майно. До того ж позивач зазначає, що ухвала суду від 16.08.2011 року станом на 25 січня 2018 року не набрала законної сили, так як Апеляційним судом Дніпропетровської області вже була прийнята до розгляду апеляційна скарга позивачки і було відкрито апеляційне провадження, а тому позивач просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(відкриттям розділу), індексний номер: 39368644 від 26 січня 2018 року державного реєстратора Василенка Благовіста Володимировича, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, на нерухоме майно - 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] за [PERSON] . Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представники відповідача заперечували щодо задоволення позовних вимог, надано заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача. Відповідач Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області надали заяву про розгляд справи без участі їх представника(а.с.17) Представник відповідача Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за довіреністю Ганчева С.Г. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог та просила суд відмовити в їх задоволенні; надано відзив на позовну заяву (т.1 а.с.79-85,т.2 а.с.26-33). Відповідач державний реєстратор Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Семенюк М.О. надав заяву про розгляд справи без його участі(т.2 а.с.82). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] на наступних умовах: [PERSON] , передає у право власності [PERSON] 1/2 частину будинку [ADDRESS] , а саме: (1-5) - котельня, площею 6,1 кв.м; (1-6) - кухня - 9,5 кв.м; (1-4) - кімната - 10,1 кв.м; (1-1) - передпокій - 11,7 кв.м; (2) - тамбур - 2,2 кв.м, [PERSON] , передає у право власності [PERSON] 1/2 частину будинку [ADDRESS] , а саме: (1) - веранда, площею 18,3 кв.м; (1-2) - кімната - 21,8 кв.м; (1-3) - кімната - 12,1 кв.м. Визнано право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] , а саме: (1-5) - котельня, площею 6,1 кв.м; (1-6) - кухня - 9,5 кв.м; (1-4) - кімната - 10,1 кв.м; (1-1) - передпокій - 11,7 кв.м; (2) - тамбур - 2,2 кв.м за [PERSON] , [INFO] . Визнано право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] , а саме: (1) - веранда, площею 18,3 кв.м; (1-2) - кімната - 21,8 кв.м; (1-3) - кімната - 12,1 кв.м. за [PERSON] , [INFO] . Визнано порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] в рівних частках добровільно, на умовах взаємо погоджених поступок. [INFO] [PERSON] помер та згідно заповіту від 17 жовтня 2016 року заповів сину [PERSON] усі його права та обов`язки, які йому належатимуть на момент складення заповіту. 28 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Семенюк М.О. з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, однак рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Семенюк М.О. було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . 25 січня 2018 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора Василенка Благовіста Володимировича Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Рішенням державного реєстратора Василенка Благовіста Володимировича Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року визначено: «провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки на житловий будинок, що розташований [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки, за суб`єктом: [PERSON] , податковий номер/серія, номер паспорта. Відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року апеляційну скаргу [PERSON] - задоволено; ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності, не встановлено судом. Частиною другою статті 331 ЦК України встановлено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 11 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Положеннями ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено наступний порядок державної реєстрації прав: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Згідно статті 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників. Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторони по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки з матеріалів реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] вбачається, що для здійснення реєстраційної дії було надано ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року(з відміткою про набрання ухвалою чинності 22 серпня 2011 року), яка на час звернення з заявою про здійснення реєстраційної дії не була скасована. Також суд приймає до уваги, що позивачкою не було здійснено дій щодо оскарження рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно щодо відмови у державній реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Враховуючи викладене та те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed