Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , адвокат Корой І.Д. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як законного представника неповнолітнього - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якому просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , померлого [INFO] , а також після матері [PERSON] , померлої [INFO] , у рівних частках по 5/24 за кожним право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області у розмірі 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), та належала померлому батьку на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0197348, виданого 20.09.1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 348, а померлій матері на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0197349, виданого 20.09.1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 349. Свої вимоги обгрунтовують тим, що вони вважаються такими, що прийняли спадщину своїх батьків і набули право на неї за фактом перебування у неповнолітньому віці і постійного проживання разом із ними на день їхньої смерті, на підставі чого отримали у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом, за якими кожен із них має право на 1/8 частку у зазначеній вище спадщині. Зазначають, що інші п`ятеро дітей спадкодавців на час їхньої смерті з ними фактично не проживали, хоча були зареєстровані за місцем проживання з ними на час відкриття спадщини і з цієї підстави нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом обох батьків у частці 5/8, щодо якої такі свідоцтва не були видані. Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , адвокат Корой І.Д. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити повністю. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як законного представника неповнолітнього - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не з`явилися, відзив на позовну заяву не подавали. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчать зворотні поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу ГУ ДМС України в Одеській області від 12.05.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: с. Весела Балка Роздільнянського району Одеської області (а.с. 48). З відповіді № 66530, № 66552 від 10.05.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 44-45). Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу ГУ ДМС України в Одеській області від 18.05.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 54). Відповідно до відповіді № 66150 від 10.05.2023 року та № 79973 від 19.05.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41-43). Суд вважає, що відповідачі не з`явилися до суду без поважних причин, не подали відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Заслухавши представника позивачів, допитавши свідків і дослідивши надані позивачами і витребувані судом за клопотанням їхнього представника докази, судом встановлено наступне. Відповідно до інформації № 647/86-16 від 19.07.2016 року відділу Держгеокадастру у Фрунзівському районі Одеської області, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області у розмірі 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0197348, виданого 20.09.1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 348 (а.с. 12). За інформацією № 112/340-22 від 13.01.2022 року відділу № 7 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, вказана земельна частка (пай) в натурі не виділялась і державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався (а.с. 16). Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року\~№ 1377-VIII, в Одеській області перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район; селище міського типу Фрунзівка Фрунзівського району на селище міського типу Захарівка. Відповідно до\~п.\~15\~ч.\~1\~і п.\~15\~ч.\~3\~постанови Верховної\~Ради України\~«Про утворення\~та ліквідацію\~районів» від\~17\~липня 2020\~року\~№ 807-IX,\~утворено в\~Одеській області Роздільнянський район (з адміністративним центром у місті Роздільна) у складі територій, зокрема, Затишанської селищної, Захарівської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, а також ліквідовано, зокрема, і Захарівський район. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.07.2016 року за реєстром № 791 Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області у спадковій справі № 146/2016, позивачі мають право на 1/8 частку у зазначеному праві на земельну частку (пай) батька, померлого [INFO] , а свідоцтва про право на спадщину на 5/8 часток не видані (а.с. 13). У зазначеній спадковій справі, крім вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, наявні наступні документи: свідоцтво про смерть, видане на підставі запису за № 50 зробленого 01 липня 2004 року Затишанською селищною радою Фрунзівського району Одеської області, за яким [PERSON] помер [INFO] в селі Весела Балка вказаного району і області; заява [PERSON] від 03.08.2016 року та [PERSON] і [PERSON] від 05.07.2017 року про видачу свідоцтва про право на спадщину батька; довідка Затишанської селищної ради від 26.07.2016 року № 2012, за якою [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав і був зареєстрований в с. Весела Балка у житловому будинку, в якому на день його смерті та до цього часу зареєстровані і проживають співмешканка [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , а також діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру про відсутність заповітів і спадкових договорів спадкодавця; заяви позивачів від 19.01.2023 року і 28.03.2023 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у 5/16 спадщини батька; постанови від 19.01.2023 року №№ 12/02-31, 13/02-31 і від 28.03.2023 року № 103/02-31 [PERSON] , державного нотаріуса Захарівської державної нотаріальної контори Одеської області, якими позивачам відмовлено у видачі такого свідоцтва з посиланням на те, що довідкою Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області від 26.07.2016 року № 2012 про постійне проживання спадкоємців разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, було встановлено наявність інших спадкоємців, які постійно проживали і були зареєстровані разом із спадкодавцем і за матеріалами спадкової справи № 146/2016 до майна померлого [PERSON] не подали заяв про відмову від спадщини у строки, передбачені ст. 1270 ЦКУ. Позивачі свою частку 1/8 у спадщині отримали за свідоцтвами про право на спадщину за законом (а.с. 133-183). Відповідно до інформації № 646/86-16 від 19.07.2016 року відділу Держгеокадастру у Фрунзівському районі Одеської області [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області у розмірі 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0197349, виданого 20.09.1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 349 (а.с.14). За інформацією № 112/340-22 від 13.01.2022 року відділу № 7 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, вказана земельна частка (пай) в натурі не виділялась і державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався (а.с.16). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого у спадковій справі № 147/2016 05 липня 2017 року за реєстром № 796 Захарівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, позивачі мають право на 1/8 частку у зазначеному праві на земельну частку (пай) матері, померлої [INFO] , а свідоцтва про право на спадщину на 5/8 часток не видані (а.с. 15). У зазначеній спадковій справі, крім вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, наявні наступні документи: свідоцтво про смерть, видане на підставі запису за № 71 зробленого 04 вересня 2006 року Затишанською селищною радою Фрунзівського району Одеської області, за яким [PERSON] померла [INFO] в селі Весела Балка вказаного району і області; заява [PERSON] від 03.08.2016 року та [PERSON] і [PERSON] від 05.07.2017 року про видачу свідоцтва про право на спадщину батька; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру про відсутність заповітів і спадкових договорів спадкодавця; довідка Затишанської селищної ради від 26.07.2016 року № 2012, за якою [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав і був зареєстрований в с. Весела Балка у житловому будинку, в якому на день його смерті та до цього часу зареєстровані і проживають співмешканка [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , а також діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; заяви позивачів від 19.01.2023 року і 28.03.2023 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у 5/16 спадщини батька; постанови від 19.01.2023 року №№ 14/02-31, 15/02-31 і від 28.03.2023 року № 103/02-31 [PERSON] , державного нотаріуса Захарівської державної нотаріальної контори Одеської області, якими позивачам відмовлено у видачі такого свідоцтва з посиланням на те, що довідкою Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області від 26.07.2016 року № 2012 про постійне проживання спадкоємців разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, було встановлено наявність інших спадкоємців, які постійно проживали і були зареєстровані разом із спадкодавцем і за матеріалами спадкової справи № 147/2016 до майна померлої [PERSON] не подали заяв про відмову від спадщини у строки, передбачені ст. 1270 ЦКУ. Позивачі свою частку 1/8 у спадщині отримали за свідоцтвами про право на спадщину за законом (а.с. 82-132). Родинні відносини дітей померлих [PERSON] і [PERSON] підтверджені свідоцтвами про їх народження, виданими на підставі актових записів про їх народження, в яких батьками вказані зазначені спадкодавці: [PERSON] , [INFO] , за актовим записом № 3 складеним 22.03.1979 року Чогодарівською сільською радою Ширяївського району Одеської області (а.с. 18); [PERSON] , [INFO] , за актовим записом № 42 складеним 01.08.1983 року виконавчим комітетом Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області (а.с. 17); [PERSON] , [INFO] , за актовим записом № 34 складеним 04.06.1985 року Затишанською селищною радою Фрунзівського району Одеської області (а.с. 19); [PERSON] , [INFO] , за актовим записом № 39 складеним 16.06.1989 року Затишанською селищною радою Фрунзівського району Одеської області (а.с. 20); [PERSON] , [INFO] , за актовим записом № 44 складеним 19.08.1991 року Затишанською селищною радою Фрунзівського району Одеської області (а.с. 21); [PERSON] , [INFO] , за актовим записом № 24 складеним 18.04.1994 року Затишанською селищною радою Фрунзівського району Одеської області (а.с. 22); а також повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження: [PERSON] , [INFO] , за актовим записом № 10 складеним 07.05.1980 року Чогодарівською сільською радою Ширяївського району Одеської області (а.с. 70-71); [PERSON] , [INFO] , за актовим записом № 19 складеним 03.11.1981 року Чогодарівською сільською радою Ширяївського району Одеської області (а.с. 72-73). За довідкою Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 02-15/977 від 05.12.2022 року, згідно погосподарських книг за 2001-2010 роки по селу [PERSON] (з 2016 року - Захарівського і з 2020 року Роздільнянського) району Одеської області, [PERSON] , померлий [INFO] , і [PERSON] , [INFO] яка померла [INFO] , були зареєстровані у житловому будинку в с. Весела Балка Фрунзівського району Одеської області разом зі своїми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Фактично на день смерті [PERSON] , померлого [INFO] , і [PERSON] , померлої [INFO] , з ними постійно проживали тільки їхні неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Повнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на день смерті своїх батьків [PERSON] , померлого [INFO] , і [PERSON] , померлої [INFO] , з ними постійно не проживали, оскільки фактично проживали в інших населених пунктах та районах Одеської області (а.с. 23). \~ \~ \~ \~Вказана довідка видана на підставі акту щодо фактичного непроживання осіб від 05 грудня 2022 року, складеного депутатом Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Пікулєм Павлом Павловичем з участю жителів села [PERSON] і [PERSON] , які особисто знали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та яким ці обставини особисто відомі. Підписи осіб, що склали вказаний акт, посвідчені [PERSON] , секретарем Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, з відбитком печатки цієї ради (а.с. 24). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] надали суду однакові показання про те, що особисто знали померлих [PERSON] і його співмешканку [PERSON] , а також їхніх восьмеро дітей, оскільки на час смерті вказаних спадкодавців проживали з ними по сусідству в одному селі Весела Балка. Вказують на те, що на день смерті [PERSON] і його співмешканки [PERSON] з ними постійно проживали тільки їхні неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , які на той час ходили в школу. Всі інші старші п`ятеро дітей вказаних спадкодавців на день їхньої смерті з ними постійно не проживали, оскільки ще до смерті батьків працювали і проживали в Одесі. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 17 складеного 27.12.1996 року виконкомом Свердловської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, [PERSON] народився [INFO] у м. Одесі від батьків [PERSON] і [PERSON] , які перебували у шлюбі зареєстрованому цією ж сільрадою 01.07.2006 року актовим записом № 3 (а.с. 79-80). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого на підставі актового запису № 24 складеного 05 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, був розірваний шлюб між [PERSON] і [PERSON] , якій було присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 32). Згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 173 складеного 06 серпня 2021 року Захарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] в селі Весела Балка Захарівського району Одеської області (а.с. 31). За інформацією Захарівської державної нотаріальної контори Одеської області від 23.05.2023 року, [PERSON] , померлий [INFO] , заповіт щодо майна не залишав, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини або про відмову від неї не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, спадкова справа щодо його майна у цій конторі не заводилася (а.с. 81). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, складеного 26.12.2003 року за № 1353 Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , якій було присвоєне прізвище [PERSON] . Цей шлюб розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26.07.2013 року № 523/10057/13-ц (а.с. 77-78). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 405 складеного 23.03.2004 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] у м. Одесі від батьків [PERSON] і [PERSON] , які перебували у зазначеному вище шлюбі (а.с. 75-76). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 62 складеного 16 березня 2022 року Захарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] в селі Весела Балка Роздільнянського району Одеської області (а.с. 33). За інформацією Захарівської державної нотаріальної контори Одеської області від 23.05.2023 року, [PERSON] , померлий [INFO] , заповіт щодо майна не залишав, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини або про відмову від неї не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, спадкова справа щодо його майна у цій конторі не заводилася (а.с. 81). Оцінюючи встановлені обставини та правовідносини, що виникли між учасниками справи, суд виходить з наступних положень Цивільного кодексу України, чинних на час відкриття спадщини [PERSON] і [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу (ч.ч. 1 і 2 ст. 1223); у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261); спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених\~частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.ч. 3-5 ст. 1268); для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким ч. 2 ст. 1220 цього Кодексу визначає день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою (ст. 1270); спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269); \~ \~ \~ \~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272). За результатами дослідження описаних у цьому рішенні доказів та виходячи з наведених вище положень законодавства, суд приходить до висновку про встановлення наступних фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. \~ \~ \~ \~Оскільки, спадкодавці [PERSON] і [PERSON] заповіт щодо свого майна не залишали, то спадкування належного їм майна у вигляді права на земельну частку (пай) здійснюється за законом, відповідно до якого у першу чергу право на спадкування мають діти, до яких за відповідними актовими записами про народження суд відносить позивачів, а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивачі прийняли вказану спадщину за фактом перебування у неповнолітньому віці і постійного проживання з померлими батьками на час відкриття спадщини, і ця спадщина належить позивачам з часу відкриття спадщини обох батьків, про що вони отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом щодо права на 1/8 частку у спадщині за кожним. Інші, крім позивачів, діти померлих [PERSON] і [PERSON] за формальними ознаками, які передбачені вказаними вище положеннями законодавства, можуть вважатися такими, що прийняли спадщину своїх батька та матері, оскільки згідно реєстраційного обліку вони на день смерті батька та матері були зареєстровані разом з ними. Проте, судом на підставі належних і достовірних доказів встановлено, що фактично на час відкриття спадщини батька та матері інші, крім позивачів, їхні діти з батьками на день їхньої смерті постійно не проживали, а також у встановлений шестимісячний строк після смерті батька та матері не подавали нотаріусу заяви про прийняття їхньої спадщини. Вказані обставини дають підстави прийти до висновку про те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не є такими, що прийняли їхню спадщину, і право на неї не набули. Відповідно позивачі, які прийняли спадщину своїх батьків, набули право на неї не тільки у частці по 1/8 кожен, щодо якої отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом позивачі також набули у рівних частках право і на частку 5/8 спадщини батьків, щодо якої нотаріусом не були видані свідоцтва про право на спадщину, а частка кожного з позивачів у вказаній нерозподіленій спадщині кожного з батьків становить 5/24 (5/8 : 3). У постановах Верховного Суду: від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17, від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 зроблено висновок про те, що\~державна реєстрація позивача у спірному житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті матері за адресою реєстрації. Такий же висновок зроблено у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц про те, що сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~про своєчасність прийняття спадщини, тому позивач, як спадкоємець не прийняв своєчасно спадщину, що відкрилась після смерті своєї матері, а відповідно не набув права на спадкове майно. Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 755/29462/13-ц зазначив, що задовольняючи позовні вимоги та визнаючи відповідачів такими, що не прийняли спадщину, суди неправильно застосували положення\~статті 16 ЦК України, оскільки між сторонами виник спір з приводу спадкового майна після смерті спадкодавця, а обраний позивачем спосіб захисту - визнання особи такою, що не прийняла спадщину, не відповідає вимогам\~статті 16 ЦК України. У випадку не подання заяви про прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, спадкоємець вважається таким, що не прийняв її відповідно до вимог закону (стаття 1272 ЦК України) та додаткового визнання його таким за рішенням суду не вимагається. Наведені вище встановлені судом фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, обгрунтовані відповідними положеннями законодавства і висновками Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, надають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з встановлення факту неприйняття спадщини іншими спадкоємцями за законом, крім позивачів, та вірно обраним позивачами способом захисту їхнього права власності на спадщину батьків.

Outcome: approved