Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

07 вересня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] , після смерті якого залишився житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 березня 2004 року. При зверненні до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, що залишилась після смерті дідуся, він отримав відмову з причини не надання доказів фактичного прийняття спадщини після смерті свого дідуся. Вважає, що він фактично прийняв спадщину, що залишилась після смерті дідуся, та вступив в управління спадковим майном, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, не відмовився від спадщини, користувався належним спадкодавцю майном. Інші спадкодавця, які претендують на спадщину відсутні. Встановити вказаний факт можливо лише в судовому порядку. Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, доводи заяви підтримав (вх №5869 від 19.10.2923 ). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому не заперечував проти задоволення заяви, просив справу розглянути за відсутності представника міської ради (вх П-1934 від 02.10.2023 р). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] . Копіями свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації громадянського стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №26 (а.с.7) дідусь заявника помер [INFO] в м. Татарбунари Одеської області, а його батьки: [PERSON] помер [INFO] , мати [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про смерть серіями [NUMBER] , [NUMBER] . З копії заповіту від 23 вересня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори, слідує, щ [PERSON] є спадкоємицею по заповіту на все на майно, яке належало [PERSON] на день його смерті. Заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 4364 (а.с.8). Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого Татарбунарською міською радою Одеської області 25 березня 2004 року (а.с.9) підтверджується, що власником житлового будинку розташованого по [ADDRESS] є [PERSON] . Як слідує з витягу з реєстру територіальної громади від 12 липня 2023 року (а.с.15) заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 29 грудня 2022 року на ім`я заявника ТОВ «Татарбунарським районним бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.18) Нотаріусом відмовлено заявнику у відкритті спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] з причини не надання доказів фактичного прийняття спадщини після смерті свого дідуся. Рекомендовано звернутись до судових органів для вирішення питання щодо встановлення факту прийняття спадщини (а.с.23). У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст.525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (в редакції1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Як було передбачено у ст.550 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові № 5 від 31.03.1995 р. із змінами, внесеними від 25.05.1998 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. А як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 своєї постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. У судовому засіданні встановлено, що заявниця фактично вступила в управління спадковим майном після смерті свого дідуся [PERSON] , що помер [INFO] , а саме не відмовилась від спадщини, розпоряджалась належним спадкодавцю майном житловим будинком. Встановлення вказаного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати право на спадок. На підставі викладеного,

Outcome: approved