Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в сумі 5000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення за один місяць. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 липня 2016 року зареєструвала з відповідачем шлюб. В шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що сторонами не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, позивач звернулась до суду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2023 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги визнав частково в розмірі щомісячного стягнення 2500 грн. Просив суд врахувати, що він з 02.10.2023 працює на пів ставки з доходом близько 3000 грн. на місць, сплачує аліменти на старшу дитину, перебуває у зареєстрованому шлюбі та дружина на 33 тижні вагітності, надає допомогу батькам похилого віку, які є інвалідами дитинства, нерухомого майна не має. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступне. 29 липня 2016 року сторони зареєстрували шлюб, який розірванно на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 25.04.2023. В шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС) від 29.06.2023 вих.№31/20-2310, відповідачу належать транспортні засоби: 1) ГАЗ 33023-212 2890, 2004 р.в., на обліку з 28.01.2022; 2) ГАЗ 330210 2445, 2001 р.в., на обліку з 22.12.2020; 3) OPEL ASTRA 1364, 2008 р.в., на обліку з 05.10.2019; 4) ГАЗ 33023-212 2445, 1995 р.в., на обліку з 03.12.2014. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.10.2023, об`єкти нерухомості, належні відповідачу на праві власності відсутні. [PERSON] працює в ТОВ «Маяк ВВВ» на посаді слюсаря з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування з 02 жовтня 2023 р., на підставі наказу №5-к від 29.09.2023, що підтверджується довідкою ТОВ «Маяк ВВВ» вих.№1910 від 19.10.2023. Крім того, згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.06.2023, [PERSON] зареєстрував шлюбу з [PERSON] , актовий запис №189. Суду надано копію консультативного висновок спеціаліста КНП Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня» від 06.10.2023, в якому зазначено про перебування [PERSON] на 33 тижні вагітності. Батьками [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 13.10.1987. Батьки відповідача є інвалідами з дитинства 3 групи, що підтверджується довідкою від 11.10.1971, довідкою від 09.11.1972, копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] , копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] . Згідно з копією постанови про відкриття виконавчого провадження №54664097 від 08.09.2017, з [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від доходу платника аліментів. З наданої форми ОК-7 та форми ОК-5 щодо індивідуальних відомостей про застраховано особу [PERSON] з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, убачається, що дохід останнього за 2019 р. склав 33067,15 грн., інші відомості щодо доходу [PERSON] в довідках відсутні, довідки сформовані станом на 15.09.2023. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Отже, можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України\~від 17\~травня 2017\~року №\~2037-VIII\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання\~шляхом вдосконалення\~порядку стягнення\~аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Такий припис доводить факт підвищеного захисту прав дитини. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. У ст.\~150\~СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст.181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами в ході судового розгляду справи дитина проживає разом з позивачем та фактично знаходяться на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем під час судового розгляду. Стягнення аліментів у судовому порядку є правом того з батьків, з ким проживає неповнолітня дитина, передбаченим Сімейним Кодексом України, незалежно від надання допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. Оскільки судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, а отже тягар по її утриманню здебільшого покладається на позивача, виходячи з вимог сімейного законодавства, відповідно якого діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків. Відповідачем жодних обставин, які б свідчили про його звільнення від сплати аліментів суду не надано, а тому суд вважає необхідним покладення на останнього аліментного зобов`язання. Як встановлено судом, відповідач на даний час працює в ТОВ «Маяк ВВВ» на посаді слюсаря з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування з 02 жовтня 2023 року. Крім того, судом взято до уваги, що [PERSON] має чотири транспортні засоби, нерухомості не має, сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON] , має дружину, яка перебуває на 33 тижні вагітності. Суду надано докази, що батьки [PERSON] є інвалідами 3 групи, водночас, доказів, що відповідач їх утримує суду не надано. Відповідач є працездатною особою, яка офіційно працевлаштована, а тому, враховуючи положення СК України, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в розмірі аліментів 2500 грн. 00 коп. Відповідно до статей 12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у вищевказаному розмірі, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 18 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. За змістом ч.2 ст.\~184\~СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн., а судові витрати в сумі 536,80 грн. суд відносить за рахунок держави.

Outcome: partial