Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У позові вказала, що 25.11.2021 року між нею, громадянкою України та відповідачем [PERSON] , громадянином Федеративної Республіки Німеччини, було укладено шлюб, який зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис № 1939. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня 2022 року, відповідач проживає окремо, спільне господарство вони не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 20.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, направила суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник позивачки- адвокат Железняк В.К. до суду не з`явився, направивши суду клопотання про розгляд справи за його та позивача відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи міститься доказ отримання судової повістки з викликом до суду на ім`я [PERSON] , яка була спрямована судом на адресу електронної пошти « [INFO] » [INFO] . Заперечень щодо заявлених позовних вимог [PERSON] суду не надав. Враховуючи вказане вище, суд вважає за можливе ухвалити рішення по справі у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з наступним. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що 25.11.2021 року між [PERSON] , громадянином Федеративної Республіки Німеччина та [PERSON] , громадянкою України, було укладено шлюб, який зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис № 1939. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Сумісне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з березня 2022 року, відповідач проживає окремо, спільне господарство сторони не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Відповідно до частин першої, другої статті 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України. Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. У позовній заяві позивачка [PERSON] зазначала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 25.11. 2021 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро). При цьому, позивач є громадянкою України та проживає в Україні, відповідач є громадянином Федеративної Республіки Німеччина. За загальним правилом, у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ст. 27 ЦПК України. Отже, правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 65 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України, передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Заперечень щодо розірвання шлюбу, відповідач суду не надав, доводи, викладені у позовній заяві не спростував. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим, таким, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,тому, відповідно до ст. 110, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved