Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] (далі [PERSON] ), звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача - [PERSON] (далі - [PERSON] ), у якій просив: 1) розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 07 травня 2021 року Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №62; 2) визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 20 липня 2023 року відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання, призначено на 11 годину 30 хвилин 15 серпня 2020 року. Крім того сторонами запропоновано надати пояснення по суті справи та усі наявні в них докази. Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року роз`єднано у самостійні провадження вимоги [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Дружківської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Виділено в самостійне провадження вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] , [INFO] . В межах справи № 229/4256/23 залишити позовні вимоги\~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 07 травня 2021 року Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №62. Справу у цивільній справі за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу продовжувати розглядати у загальному позовному провадженні зі стадії підготовчого засідання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство разом не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У підготовчому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що позивач не бажає отримувати строк на примирення. Відповідач у підготовчому засіданні позов визнала у повному обсязі, проти його задоволення не заперечувала. Зазначила, що не бажає отримувати строк на примирення. У відповідності до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований 07 травня 2021 року, Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 62 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Після одруження дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження (видано повторно) сері [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки\~\~у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.24\~Сімейного кодексу\~України (далі СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК). Згідно п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки примирення між сторонами не можливе, сторони подружніх відносин не підтримують, сім`я фактично не існує та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ч.1\~ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, ч.3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір»\~з наступними змінами, у зв`язку з визнанням позову відповідачем позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене, на підставі статей 104, 105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved