Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 29 червня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №248141. В обґрунтування зазначеного позову посилається на те, що через додаток «Дія» дізналася про наявність виконавчого провадження №68262784, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса №248141 від 29.06.2021, яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №3073201225/498929 від 26.02.2020 у розмірі 9463,25 грн. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки жодних повідомлень про стягнення з неї боргу та документів на підтвердження наявності боргових зобов`язань перед відповідачем не отримувала, будь-яких договорів з ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» не укладала. До того ж, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що спірний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який не містить підписів сторін та не посвідчений нотаріально. А відтак виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме:\~ Закону України "Про нотаріат", Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України. У зв`язку з чим, позивач просить задовольнити його позов повністю. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від\~ 28 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою суду від 18.09.2023 вжито заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Треті особи повідомлені належним чином про розгляд справи, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавали. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 26.02.2020 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» було укладено кредитний договір №3073201225/498929 на підставі якого позичальником було надано позивачу кредитні кошти у сумі 2500,00 грн. (а.с.15-19). 29 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинений виконавчий напис, реєстровий номер №248141, яким запропоновано звернути стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №3073201225/498929 від 26.02.2020, укладеним між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група», яке відступило права вимоги ТОВ «ФК«Кредит-Капітал», на загальну суму 9463,25грн. (а.с.20). Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича, ВП №68262784 (а.с.10-13). Відповідно\~ ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від\~ 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що договір кредиту не було нотаріально посвідчено, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Також відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Як на підставу позовних вимог, окрім відсутності нотаріального посвідченого договору, позивач посилалася, зокрема, на ту обставину, що їй не направлялися будь-які повідомлення про наявність заборгованості перед відповідачем. Як встановлено у ч.4 ст.81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У зв`язку з тим, що позивач посилається на невчинення відповідачем певних дій направлення повідомлення про наявність заборгованості, а відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подачу відзиву та доказів, зокрема, доказів направлення повідомлення боржнику про заборгованість, суд вважає доведеною ту обставину, що таке повідомлення не направлялось. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17 Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України "Про нотаріат". Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що встановлена законом процедура стягнення боргу за договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статей 77,78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування та докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідач не скористався своїм правом на подання доказів, а також клопотань про їх витребування. З огляду на наведене, встановивши відсутність доказів направлення позичальником повідомлення про заборгованість та отримання боржником [PERSON] такого листа, та те, що виконавчий напис вчинено на підставі нотаріально не посвідченого кредитного договору, суд приходить до висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем у сумі 1610,40\~ грн. (1073,60 грн. судовий збір за подання позову +536,80 грн. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову). На підставі викладеного,

Outcome: approved