Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до Барської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У позовній заяві зазначив, що [INFO] померла його баба [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала сама. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з належними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельної ділянки площею 0,0809 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за тією ж адресою. За життя спадкодавець склала заповіт, у якому усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, у тому числі все те, що належатиме спадкодавцю на момент смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла своєму онукові [PERSON] , тобто позивачу у справі. Однак позивачу не було відомо про те, що на його ім`я спадкодавцем було складено заповіт. На початку квітня 2023 року серед документів, які знаходилися за адресою реєстрації та останнього місця проживання [PERSON] , позивач виявив копію заповіту на своє ім`я і таким чином дізнався про розпорядження померлої. Позивач пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини у нотаріальну контору, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, тому просив постановити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві. Пояснив, що навіть не здогадувався про наявність заповіту на своє ім`я, оскільки йому та всій родині було відомо, що бабуся склала заповіт на ім`я своєї доньки, тобто матері позивача. Матір позивача померла у 2016 році, тому позивач був впевнений, що іншого заповіту бабуся не складала. Після смерті [PERSON] вони з дружиною довго не навідувалися до її будинку, за будинком ніхто не доглядав. Позивач військовослужбовець, тому часто у від`їздах, потім був період карантину у зв`язку з повідом, а далі почалася війна. І вже навесні 2023 року позивач з дружиною вирішили навідатися до будинку, подивитися документи на будинок та знайшли заповіт на ім`я позивача. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві, і просив задовольнити позовні вимоги та визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, який він пропустив з поважних причин. Представник відповідача - Барської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подав. За клопотанням представника позивача у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є дружиною позивача, а померла [PERSON] була бабусею її чоловіка. Свідок та позивач часто відвідували [PERSON] , допомагали їй, деякий час перед смертю остання проживала з ними, оскільки після ампутації ноги потребувала догляду, не могла пересуватися, була прикута до ліжка. Навесні 2023 року, коли свідок з чоловіком [PERSON] навідалися до будинку померлої, то серед документів вони знайшли заповіт на ім`я чоловіка - [PERSON] . Про існування заповіту нікому не було відомо. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є рідним дядьком позивача по маминій лінії. Вони з позивачем проживають в одному будинку, який поділений на дві частини. Свідок знав [PERSON] , оскільки остання деякий час проживала з його племінником, який здійснював за нею догляд. Від позивача дізнався, що навесні 2023 року, коли [PERSON] з дружиною навідалися до будинку померлої, то серед документів знайшли заповіт на його ім`я. [PERSON] дуже здивувався наявності заповіту, бо був впевнений, що жодного розпорядження померла не робила. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 15.05.2019. Відповідно до даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.03.1951, « [PERSON] » (російською мовою) народилася [INFO] . ЇЇ батьками вказані: батько - « [PERSON] » (російською мовою), мати - « [PERSON] » (російською мовою). Відповідно до даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.08.1980, « [PERSON] » (російською мовою) народився [INFO] . Його батьками вказані: батько - « [PERSON] » (російською мовою), мати - « [PERSON] » (російською мовою). Відповідно до даних копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , « [PERSON] » (російською мовою) та « [PERSON] » (російською мовою) уклали шлюб 16.01.1958, після одруження дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". Відповідно до даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.01.1981, « [PERSON] » (російською мовою) народився [INFO] . Його батьками вказані: батько - « [PERSON] » (російською мовою), мати - « [PERSON] » (російською мовою). Відповідно до даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.02.1958, « [PERSON] » (російською мовою) народилася [INFO] . ЇЇ батьками вказані: батько - « [PERSON] » (російською мовою), мати - « [PERSON] ». Відповідно до даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.03.1955, « [PERSON] » (російською мовою) народився [INFO] . Його батьками вказані: батько - « [PERSON] » (російською мовою), мати - « [PERSON] » (російською мовою). Відповідно до даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.03.1997, [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно з даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.09.2016, виданого Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно з даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.06.2018, виданого Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно з даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.06.2018, виданого Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до даних копії договору купівлі-продажу будинку, який зареєстровано у реєстрі за № 256 від 11.02.2003 (18.02.2003 право власності зареєстроване в Барському БТІ), [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Відповідно до даних копії договору купівлі-продажу, який зареєстровано у реєстрі за № 774 від 13.14.2004, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,3309 га; місце розташування: [ADDRESS] ; цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,2500 га; ведення особистого селянського господарства - 0,0809 га. Відповідно до даних копії заповіту від 04.06.2018, що посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Мельником О.М., зареєстрований у реєстрі за № 1220, [PERSON] заповіла усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, [PERSON] . Відповідно до даних довідки, що видана центром надання адміністративних послуг Барської міської ради № 08-58/227 від 12.04.2023, [PERSON] , 1934 року народження, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті була зареєстрована одна. 10.04.2023 за заявою [PERSON] було заведено спадкову справу № 55/2023 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується даними Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 72091092 від 10.04.2023. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.04.2023 № 22/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [INFO] [PERSON] , оскільки [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. При застосуванні норм права суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 13.03.2020 № 314/2550/17 Верховний Суд сформулював такий правовий висновок. За загальним правилом положень про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 23.08.2017 № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16, від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18, від 31.01.2020 у справі № 450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув у 2019 році, а до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернувся на початку квітня 2023 року. У судовому засіданні було встановлено, що позивач на час відкриття спадщини не проживав зі спадкодавцем і про наявність заповіту, складеного на його користь, дізнався поза межами 6-місячного строку для прийняття спадщини. При цьому, спадкова справа до 10.04.2023 після смерті спадкодавця не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. Необізнаність позивача, як спадкоємця за заповітом, про наявність заповіту суд вважає поважною причиною та такою, що пов`язана з об`єктивними та істотними труднощами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Аналогічну позицію висловив Верховий Суд у постановах № 565/1145/17 від 26.06.2019, № 308/4272/19 від 17.03.2021, № 644/7785/19 від 22.02.2021. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд ураховує думку позивача, який просив судові витрати не стягувати з відповідача та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: approved