Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся голова Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, Кондратюк С. з позовною заявою до [PERSON] , третя особа : служба у справах дітей Одеської міської ради, в якій просив позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] , неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Крім того, просив стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь та на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] , неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивований тим, що 10.10.2022 до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло повідомлення у телефонному режимi вiд сектору ювенальної превенції вiддiлу превенції Одеського районного управління поліції ГУНП в Одеській області, щодо необхідності вжиття невідкладних заходів у зв`язку із можливою загрозою життю та здоров`ю малолiтнiх дітей. В ході перевірки даного повідомлення спеціалістами територiального відділу Служби справах дітей Одеської міської ради спільно з інспекторами СЮП ВП ОРУП № 1 здiйснено вихiд за адресою: м. Одеса, вул. Жолiо-Кюрі, буд. 26, де знайдені три дитини. З`ясовано, що малолітні [PERSON] , [INFO] , малолітня [PERSON] , [INFO] , та неповнолітня [PERSON] , [INFO] , залишились самі на вулиці, без нагляду матері. Діти мали неохайний вигляд. Мати дітей була відсутня. В результаті підтвердження факту безпосередньої загрози життю та здоров`ю дітей їх було доставлено до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №2» Одеської міської ради з метою проведення медичного обстеження. Наказом Служби справах дітей Одеської міської ради [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. 24.10.2022 року діти були доставлені до КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області». За період перебування дітей у закладі, мати вказаних дітей - [PERSON] , [INFO] , жодного разу не контактувала з дітьми особисто та не відвідувала їх, участі у вихованні, навчанні, матеріальному забезпечені не приймає, про стан здоров`я дітей не цікавилась. Під час перебування дітей у закладі, мати [PERSON] одноразово звернулась до територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради з наміром повернути своїх дітей на виховання. Однак, з 22 лютого 2023 року відповідач зникла в невідомому напрямку, на телефонні дзвінки не відповідає, на контакт не виходить. Посилаючись, на викладені обставини позивач просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до дітей стягнувши при цьому аліменти на їх утримання. В судове засідання представник позивача Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування не з`явилася, при цьому в матеріалах справи наявна заява, в якій представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти винесення заочного рішення. В судове засідання представник служба у справах дітей Одеської міської ради не з`явилася, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника третьої особи, прийняти рішення просила з урахуванням прав та інтересів дітей. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву не подала. На адресу суду повернувся конверт із рекомендованими повідомленнями із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, враховуючи, що судом судова повістка про виклик відповідача в судове засідання направлялася за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, однак на адресу суду повернувся поштовий конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали позовної заяви прийшов до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 16, 23, 30). Державна реєстрація народження дітей проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.17-18, 24-25, 31-32). Батько дітей - [PERSON] засуджений Суворовським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі та видув в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор » (а.с.48). Вiдповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 10.10.2022 року, на вулиці за адресою : [ADDRESS] , [INFO] о 18:00 год. були знайдені три дитини. Діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишились самі, на вулиці, без нагляду матері. Діти були одягнуті не по сезону, одяг був брудний. Зі слів дітей з`ясовано, що родина не має постійного місця проживання. Діти були доставлені до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №2» Одеської міської ради з метою проведення медичного обстеження. (а.с.22, 29, 36). Наказом Служби справах дітей Одеської міської ради №38 від 13 жовтня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах(а.с.19) Наказом Служби справах дітей Одеської міської ради №39 від 13 жовтня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.33). Наказом Служби справах дітей Одеської міської ради №37 від 13 жовтня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.26). Відповідно до довідок від 17 травня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 24 жовтня 2022 року знаходяться в КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» (а.с.21) Відповідно до повідомлення КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» за час перебування дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в центрі, мати [PERSON] , [INFO] , жодного разу не відвідувала їх та подальшою долею не цікавилась (а.с.52 зворот). Як вбачається з письмових пояснень [PERSON] наданих 22 лютого 2023 року службі у справах дітей ОМР, остання повідомила, що планує з 01 березня 2023 року звернутися за отриманням всіх необхідних довідок та забрати дітей (а.с.54). В газеті «Одеські вісті» 27.04.2023 року розміщено оголошення щодо розшуку [PERSON] , [INFO] , для з`ясування думки стосовно позбавлення її батьківських пра малолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.49). Відповідно до висновку органу опіки та піклування - Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] , неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування - Суворовська райадміністрація Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] , неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.8-11). Відповідно до частини першої статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Підстав для сумніву у достовірності висновку спеціалістів, його компетентності або об`єктивності у суду не має. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України - батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Відповідачі своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, не виконують протягом тривалого часу та не здійснють жодних дій, спрямованих на їх виконання. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що «...ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти». Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до положення пунктів 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід застосовувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінивши усі докази в сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні безперечно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей і на цих підставах повинна бути позбавлена батьківських прав. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд прийшов до наступного . Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.ч. 2 і 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк із дня набрання законної сили рішенням суду. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 193 СК України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Зважаючи, що позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від виконання обов`язку утримання дітей, суд, виходячи з прав та законних інтересів дітей, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Оскільки позивач, на підставі п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню 5 368,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, яка містить дві вимоги.

Outcome: approved