Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 140321,84 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 22 січня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільна дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 13.03.2019 року з відповідача стягнені аліменти на утримання дитини в розмірі частини його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавче провадження з примусового стягнення аліментів № 60124588 було відкрите у Саксаганському ВДВС у м. Кривому Розі. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, утворилась заборгованість станом на 01.05.2023 року в загальному розмірі 195061,84 грн. За період з 13.12.2018 р. по 30.04.2023 р. відповідач взагалі не здійснював виплат по аліментам. Тому, позивач, у зв?язку з відсутністю сплати аліментів на дитину з боку відповідача, користуючись своїм правом передбаченим статтею 196 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, з чим і звертається до суду. 12 вересня 2023 р. було відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи на 26 жовтня 2023 р. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, в судове засідання не з`явився, судові документи направлялись йому за зареєстрованим місцем проживання і були повернені підприємством поштового зв`язку без вручення через відсутність адресата. Тому, на підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. За таких умов, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільна дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 14.01.2019 року з відповідача стягнені аліменти на утримання дитини в розмірі частини його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовий наказ видано 13.03.2019 р. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, утворилась заборгованість зі сплати аліментів з 13.12.2018 р. до 01.05.2023 р. в загальному розмірі 195061,84 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості державного виконавця Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі. Згідно з вказаним розрахунком, за вказаний період відповідачем не було здійснено жодного платежу. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 21.01.2021 р. позивачка уклала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно з наданим позивачкою розрахунком пені, за період з січня 2019 р. по лютий 2022 р. сума пені складає 140321,84 грн. Таким чином, із досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу систематичної несплати відповідачем на користь позивача аліментів на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач бажає стягнути з відповідача відповідні суми неустойки. Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Перевіряючи правильність розрахунків позивача та обраховуючи розмір неустойки за несплату аліментів, суд враховує таке. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер та повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Така правова позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц. Розрахунок виконаний позивачем вірно, суд із ним погоджується, розмір пені не перевищує загального розміру заборгованості. Доказів на спростування розрахунку суду не надано. Таким чином, враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення відповідачем аліментних зобов`язань за період з січня 2019 р. по лютий 2022 р. становить 140321,84 грн., що не перевищує 100 % заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved