Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Позивач Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини. Позов обґрунтовує тим, що між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб 29.08.2019 року у Виконавчому комітеті Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 12. Від спільного подружнього життя вони мають малолітню дитину, а саме: доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач в позовній заяві зазначає, що стосунки між ними поступово почали погіршуватися, що призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Позивач зазначає, що вони з відповідачкою не ведуть спільний побут, у зв`язку із чим у позивача відсутні спільні інтереси з відповідачкою, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття кохання та поваги одне до одного, психологічну сумісність, що призвело до неможливості підтримувати стосунки та вести спільне господарство. Такий стан речей згубно впливає як на емоційний стан позивача, так і на стан його спільної із відповідачкою доньки. Тому надалі сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач стверджує, що сім`я фактично не існує та примирення між сторонами неможливе. Просить постановити рішення, яким укладений шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини позивач зазначає, що з листопада 2022 року донька - [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком - позивачем по справі [PERSON] за адресою його місця реєстрації: [ADDRESS] . Звертає увагу, що комісією із захисту прав дітей виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради здійснено обстеження умов проживання позивача [PERSON] та комісія дійшла до висновку, що дитина забезпечена усім необхідним і на час відвідування дитина перебувала з батьком. Позивач під час спілкування з відповідачкою щодо визначення місця проживання дитини був поінформований, що [PERSON] загалом не заперечує щодо того, щоб донька і надалі залишалася проживати разом з батьком, але досягнути згоди щодо нотаріального оформлення такої домовленості не вдалося. Позивач наголошує, що визначення місця проживання доньки [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] відповідає насамперед інтересам дитини, оскільки у батька є можливість забезпечити для дитини належний рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 09.08.2023 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини відкрито загальне позовне провадження. Справу призначено в підготовче судове засідання на 25.09.2023 року. 21.08.2023 року на адресу суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (а саме, щодо описки у році народження дитини в прохальній частині позовної заяви). 25.08.2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в кому відповідач зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У зв`язку із неможливістю подальшого продовження сімейного життя вважає за доцільне припинити шлюбні відносини з позивачем. Вжиття заходів, спрямованих на примирення подружжя з огляду на згоду відповідача на припинення шлюбу, є недоцільним. Стосовно визначення місця проживання їх доньки - [PERSON] , [INFO] , з батьком, вона не заперечує щоб їхня донька проживала із батьком так як вважає, що це відповідає насамперед інтересам дитини, оскільки у батька є можливість забезпечити для дитини належний рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (арк.спр.38). 25.09.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 24.10.2023 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав. Додатково зазначив, що з дружиною вони разом не проживають, не зійшлись характерами. Також дитина проживає із ним, він працює проходить службу в прикордонних військах по контракту та є військовозобов`язаний. Коли він перебуває на роботі, дитина перебуває із його матір`ю, також дитина ходить в садочок. Просив позовні вимоги задовольнити повністю. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із наведених у позові підстав .Зазначила, що сторони мирним шляхом спір не врегулювали, тому із вищевказаним позовом звернулись до суду. Просила суд позов задоволити та розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 29.08.2019 року. Окрім того просила визначити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом із батьком позивачем в справі [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не заперечила. Поданий до суду відзив на позовну заяву від 25.08.2023 року підтримала. Додатково зазначила, що не заперечує щоб їх дитина проживала із батьком, так як вона планує виїжджати за кордон. До нотаріуса із питанням про визначення місця проживання дитини вони не звертались. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не прибув, однак на адресу суду подано листа 11.09.2023 року, в якому третя особа зазначила, що [PERSON] звернувся до Добросинсько-Магерівської сільської ради (як органу опіки і піклування) із заявою щодо визначення місця проживання дитини. На комісії із захисту прав дітей виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради було розглянуто дану заяву та вирішено - рекомендувати виконавчому комітетові Добросинсько-Магерівської сільської ради затвердити висновок та визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Розгляд справи просили провести за наявними у справі матеріалами без представника третьої особи. У вирішенні даної справи повністю покладаються на рішення суду (арк.спр.43-44). А тому, суд, заслухавши думку сторін, оглянувши письмову заяву третьої особи, ухвалив розгляд даної справи проводити за відсутності представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та на підставі поданих до суду доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 29.08.2019 року у Виконавчому комітеті Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (арк. спр.5). Із копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] встановлено, що у сторін у шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] (арк. спр.6). Судом встановлено, що позивач [PERSON] в судовому засіданні 24.10.2023 року зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 24.10.2025 року вказала, що позов визнає в повному обсязі, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, зберегти сім`ю не можливо. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, підстав для надання строку на примирення немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам їх неповнолітньої дитини. З огляду на викладені правові норми, обставини у справі та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. А відтак, позов [PERSON] в частині розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Щодо позовної вимоги позивача про визначення місця проживання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Суд вправі застосувати вищезазначене положення закону в тому випадку, коли мати та батько дитини проживають окремо, тобто за різними адресами; не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, що відповідає спірним правовідносинам. Як визначено із тексту позовної заяви позивача, та наданих в судовому засіданні пояснень вони з відповідачкою в досудовому порядку досягли згоди стосовно місця проживання їх спільної дитини, спору між сторонами не існує. У зв`язку з вищевикладеним, оскільки сторони, в порядку ч.1 ст.160 СК України, самостійно досягли згоди стосовно місця проживання дитини, відсутні підстави для вирішення цього питання судом, оскільки між сторонами відсутній спір стосовно цього. Крім того, як визначено ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У даному випадку не встановлено будь-якого порушення, заперечення чи оспорення права позивача на проживання з ним дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року №200/952/18 зазначено, що суд, у разі відсутності спору між сторонами, може, а не зобов`язаний, визначити місце проживання дитини. Разом з цим, стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Із наданого висновку комісії із захисту прав дітей виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] від 29.06.2023 року встановлено, що до Добросинсько-Магерівської сільської ради як органу опіки та піклування із заявою звернувся [PERSON] щодо вирішення спору з [PERSON] про визначення місця проживання їхньої доньки [PERSON] , [INFO] , з ним за місцем його проживання в [ADDRESS] . Т.в.о. начальника служби у справах дітей Добросинсько-Магерівської сільської ради, фахівцем соціальної роботи Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Добросинсько-Магерівської сільської ради» та старостою Замківського старостинського округу було здійснено обстеження умов проживання громадянина [PERSON] , про що складено відповідний акт 23.06.2023 року. Під час обстеження встановлено, що по місцю проживання батька в [ADDRESS] є в наявності усі вигоди, створені хороші умови проживання для дитини: окрема кімната, місце для відпочинку, необхідна побутова техніка для розвитку. Комісія прийшла до висновку, що дитина [PERSON] , забезпечена усім необхідним. На час відвідування дитина перебувала з батьком за вищевказаною адресою. На засіданні комісії із захисту прав дітей 28.06.2023 року було заслухано батьків [PERSON] , який обгрунтував необхідність проживання з ним малолітньої доньки та матері [PERSON] , яка погодилася визначити місце проживання доньки з батьком [PERSON] , оскільки планує розлучатися із чоловіком і вона проживає окремо за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст. 160, 161 Сімейного кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008р. комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради зробила висновок: Визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Рекомендовано виконавчому комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради затвердити висновок комісії із захисту прав дитини виконавчого комітету щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] адресою [ADDRESS] (арк.спр.7-8). Відповідно до рішення Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області №94 від 29.06.2023 року вирішено визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (арк.спр.9). Із копії довідки виданої виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Замківського старостинського округу №2 від 14.07.2023 року встановлено, що [PERSON] , 1991 р.н., зареєстрований та проживає в [ADDRESS] і має наступний склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] - дочка проживає без реєстрації з листопада 2022 року, [PERSON] , 1961 р.н.- мати, [PERSON] , 1961 р.н. - батько, [PERSON] , 1990 р.н. - сестра, [PERSON] , 2014 р.н.-племінник, [PERSON] , 2017 р.н. - племінник (арк.спр.10). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання (перебування) дитини служба у справах дітей повинна керуватися найкращими інтересами дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. При вирішенні спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей, суд, відповідно до ч.1 ст.161 СК України, враховує ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік та стан здоров`я дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Також суд приймає до уваги те, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей, піклується ними, може створити належні умови для їх виховання, особисті якості батьків. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини, не доведено та судом не встановлено порушення, невизнання чи оспорення відповідачкою прав та інтересів позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Посилання позивача та його представника на висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком - позивачем у справі, не свідчить про наявність спору про місце проживання дитини між сторонами, а втручання суду у вирішення питання щодо місця проживання дітей має відбуватись у крайніх випадках, за наявності спору між батьками. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визначення місця проживання дитини з батьком. За змістом ч.1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з відповідача в користь позивача належить стягнути 536 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А тому, в користь позивача належить з державного бюджету повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 536 грн. 80 коп.

Outcome: partial