Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 11 травня 2023 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідачка) з вимогою про розірвання шлюбу. 2. Позов обґрунтований тим, що 22 жовтня 2004 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Як вказує позивач в позовній заяві, їх відносини з відповідачкою загострилися настільки, що сім`я фактично розпалася і подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Протягом спільного з відповідачкою проживання в подружжя виникали суперечки, непорозуміння, сварки, які призвели до неприязних відносин. Позивач зазначає, що шлюбні відносини із дружиною в них припинилися ще 10 років тому назад і з того часу вони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що через тривале окреме проживання в кожного з них свої погляди на життя, а тому примирення між ними не можливе. З цих причин просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . 3. 17 липня 2023 року від відповідачки [PERSON] на адресу суду надійшла письмова заява про надання строку на примирення. Заява мотивована тим, що відповідачка заперечує проти розірвання шлюбу і вважає, що є можливість зберегти сім`ю. ІІ. Процесуальні дії у справі. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 12 червня 2023 року. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2023 року розгляд справи відкладено на 17 липня 2023 року, у зв`язку із неявкою відповідачки. 6. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2023 року заяву відповідачки [PERSON] було задоволено, подружжю призначено строк на примирення терміном на три місяці до 17 жовтня 2023 року, провадження у справі було зупинено. 7. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2023 року провадження у справі відновлено. 8. Сторони в судове засідання не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності з повним підтриманням та визнанням позовних вимог. 9. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 10. У судовому засіданні встановлено, що 22 жовтня 2004 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис №143. Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». 11. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області вбачається, що [INFO] в м. Шумськ Шумського району Тернопільської області народився [PERSON] . В графі «батьки» вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . ІV. Оцінка Суду. 12. Частина 1 статті 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. 13. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України). 14. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. 15. Відповідно до статті 51 Конституції України та згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 16. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 17. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. 18. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції Про дискримінацію жінок в ч.1 підпункту с , однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання . Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. 19. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а наданий сторонам строк для примирення позитивних результатів не приніс, суд дійшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати. 20. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. 21. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання відповідачки [PERSON] , суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище « [PERSON] », яке є дошлюбним прізвищем відповідачки. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 22. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 0.0.2990135539.1 від 11.05.2023, позивачем сплачено 1073,60 грн. судового збору, який і підлягає стягненню з відповідачки в користь позивача. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved