Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивачів по справі - [PERSON] . Позивачі належним чином прийняли спадщину, подавши заяви про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Жук Т.П. Інших спадкоємців немає. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Як вказують позивачі, за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, вони позбавлені можливості оформити право власності на житловий будинок за собою, як за спадкоємцями за законом, про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії Приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Жук Т.П. Тому, посилаючись на вищевикладені обставини,позивачі були змушені звернуться до суду, так як не мають можливості нотаріально оформити своє право власності на спадковий будинок. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але направили заяву в якій просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Третя особа Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Жук Т.П. в судове засідання не з`явилася, але надіслав заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачів по справі - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.11.2021 року, актовий запис № 409 (а.с.14). Позивачі належним чином прийняли спадщину, подавши 18.03.2022 року заяви про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Жук Т.П. Спадкова справа заведена за № 46/2022. Інших спадкоємців немає. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який відповідно до інформаційної довідки, виданої ТОВ "Експертне бюро "Рідний дім" від 08.08.2023 року № 985 Комунальному підприємстві "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" не зареєстрований. Будинок належав померлому [INFO] [PERSON] (а.с.15), спадщину після якого прийняла його дружина [PERSON] . Як вказують позивачі, за відсутності правовстановлюючого документа вони позбавлені можливості оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за собою, як за спадкоємцями за законом. Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Жук Т.П. видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вихідний № 342/02-31 від 24.08.2023 року, оскільки на вищевказаний будинок відсутні правовстановлюючі документи (а.с.16). 01.11.1962 року між Лохвицькою міською радою народних депутатів трудящих та [PERSON] був укладений Договір про надання в безоплатне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числа кімнат від однієї до п"яти включно, що підтверджується копією Договору (а.с.18), рішенням № 22 (а.с.17), Дозволом на проведення робіт (а.с.20) та Актом відводу земельної ділянки в натурі (а.с.21). Відповідно до п. 15 цей договір повинен був нотаріально посвідчений та зареєстрований у відділі комунального господарства або відповідним бюро технічної інвентаризації. Але батьком позивачів - [PERSON] ці дії за його життя не були зроблені. Спадкодавець [PERSON] , 1941 року народження, по день смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області № 965 від 01.09.2023 року (а.с.31). Відповідно до довідки від 13.09.2023 року № 583, виданої виконавчим комітетом Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області, земельна ділянка по [ADDRESS] , згідно книги реєстрації державних актів на земельні ділянки, яка велася до березня 2008 року, не була приватизована, розташована на землях комунальної власності Лохвицької міської ради (а.с.30). Відповідно до технічного паспорта житловий будинок побудований [PERSON] у 1966 році (а.с.27-29). Відповідно до інформаційної довідки ТОВ "Експертне бюро "Рідний дім", виданої 08.08.2023 року № 985, у КП "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" право власності на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , ні за ким не зареєстровано (а.с.26). За життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно. У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що об`єкти збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р., яка була чинною до 13.12.1995 р., реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) з 1979 року. На виконання Постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На запит суду, Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Жук Тетяна Павлівна, надала відповідь, відповідно до якої у Приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Жук Т.П. заведена спадкова справа № 46/2022 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався (а.с.42). Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачами надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні їхніх спадкових прав, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved