Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Позивач 07 грудня 2022 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 30,7 кв.м.; на житловий будинок [ADDRESS] ; на земельну ділянку площею 0,0658 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; на автомобіль марки ЗАЗ-Daewoo, модель Nubira, VIN-код [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позов мотивований тим, що позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Верченко Т.І. з заявою про прийняття спадщини. Станом на 16 листопада 2022 року місцезнаходження спадкової справи невідоме у зв`язку з перебуванням м. Маріуполь у тимчасовій окупації. Після смерті [PERSON] залишилось майно: квартира [ADDRESS] , загальною площею 30,7 кв.м.; житловий будинок [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0658 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль марки ЗАЗ-Daewoo, модель Nubira, VIN-код [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . Позивачем була своєчасно подана заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Верченко Т.І. 25 вересня 2021 року на підставі поданої заяви була зареєстрована спадкова справа в спадковому реєстрі № 68368569, номер спадкової справи у нотаріуса № 37/2021, але не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилась, натомість її представник адвокат Кравцов І.В. письмово просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Маріупольської міської\~ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надав. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 28 липня 1985 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). [PERSON] належало наступне майно: -квартира [ADDRESS] , загальною площею 30,7 кв.м. на підставі договору дарування, посвідченого 21 грудня 2006 року Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 8-3540 (а.с. 14, 30); -житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 23 вересня 1998 року, виданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації, зареєстрованого в БТІ 23 вересня 1998 року, р-р 125 (а.с. 16, 31); -земельна ділянка площею 0,0658 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 22 червня 1999 року, виданого на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради народних депутатів від 21 квітня 1999 року № 146/1, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1701, 1728 (а.с. 10); -автомобіль марки ЗАЗ-Daewoo, модель Nubira, VIN-код [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 28). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 20). Після його смерті приватним нотаріусом Верченко Т.І. заведено спадкову справу № 37/2021, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 66591617 від 25 вересня 2021 року (а.с. 6-7). З відповіді Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 13 березня 2023 року вбачається, що згідно з повідомленням приватного нотаріуса Верченко Т.І. її нотаріальна діяльність зупинена з 13 квітня 2022 року. Документи приватного нотаріуса Верченко Т.І. до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались (а.с. 49). Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Приймаючи до уваги те, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем на час його смерті (а.с. 12, 13), суд приходить до висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, ухвалою суду позивачу було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по справі, у зв`язку з чим доходить висновку про стягнення із відповідача в дохід держави судового збору в розмірі 992,40 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved