Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

В серпні 2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Гулян Я.В., звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінфорс», ТОВ «Веллфін», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак В.М., про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. Свій позов мотивувала тим, що в липні 2023 року у зв`язку з блокуванням її банківського рахунку, на який зараховувалася її заробітна плата, вона дізналася про відкриття 15.10.2021 року приватним виконавцем Чумак В.М., на підставі виконавчого напису №3614 від 01.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Головкіною Я.В., виконавчого провадження [NUMBER] про стягнення з неї на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості у розмірі 63358,00 грн. Також вона дізналася про відкриття 09.06.2020 року приватним виконавцем Дорошкевич В.Л., на підставі виконавчого напису №8219 від 15.04.2020 року, виданого приватним нотаріусом Колейчик В.В., виконавчого провадження [NUMBER] про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 8023,20 грн. Вказані виконавчі написи №3614 від 01.03.2021 року та №8219 від 15.04.2020 року, вчинено приватними нотаріусами з порушенням норм законодавства, оскільки їх вчинено на підставі кредитних договорів, які нотаріально не посвідчені. Також нотаріусами не перевірено безспірність заборгованості, наявність повідомлення боржника про існування заборгованості і необхідність її погашення. Просить визнати такими, що не підлягають виконанню: виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича за реєстровим №8219 від 15.04.2020 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором 155511-А від 11.12.2017 року в розмірі 8023,20 грн.; виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни за реєстровим №3614 від 01.03.2021 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованості за кредитним договором 324819 від 13.12.2017 року в розмірі 62458,00 грн. Ухвалою суду від 07.08.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Гулян Я.В. в судове засідання не з`явилися. Представник подала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.86). Представник відповідача ТОВ «Фінфорс» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надав, відзив на позов не подав, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином (а.с.57, 65, 77, 79). Представник відповідача ТОВ «Веллфін», в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надав, відзив на позов не подав, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином (а.с.58, 72, 83). Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надав, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином (а.с.63, 79, 82). Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надала, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином (а.с.59, 66, 71, 78). Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надала, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином (а.с.64, 73, 85). Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак В.М., в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надав, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином (а.с.60, 67, 70, 80). Суд на підставі ст.ст.178, 223, 280-281 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку, за згодою позивача. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що 15.04.2020 року Колейчиком В.В., приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, вчинено виконавчий напис №8219, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором 155511-А від 11.12.2017 року за період з 26.04.2018 року по 11.03.2020 року включно в загальній сумі 8023,20 грн., на користь ТОВ «Фінфорс», якому ТОВ «СС «Лоун» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором (а.с.18). Постановою ВП [NUMBER] від 09.06.2020 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого напису №8219, виданого 15.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмір 8023,20 грн. (а.с.16). Також, 01.03.2021 року Головкіною Я.В., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, вчинено виконавчий напис №3614, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором 324819 від 13.12.2017 року за період з 13.12.2017 року по 02.03.2020 року включно в загальній сумі 62458,00 грн., на користь ТОВ «Веллфін» (а.с.8). Постановою ВП [NUMBER] від 15.10.2021 року приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком В.М. відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого напису №3614, виданого 01.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості в розмір 63358,00 грн. (а.с.7). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене, з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172та доповнено вищевказану постанову КМУ № 1172 від 26.06.1999 року розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржені виконавчі написи №8219 та №3614 вчинені нотаріусами 15.04.2020 року та 01.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Укладені з позивачем кредитні договори, які були надані нотаріусам для вчинення виконавчих написів, не були посвідчені нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчих написів нотаріусів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що [PERSON] було отримано вимогу про усунення порушень за кредитними договорами №155511-А від 11.12.2017 року та №324819 від 13.12.2017 року, що дає суду можливість дійти висновку, що ані ТОВ «Фінфорс», ані ТОВ «Веллфін», ані нотаріуси належним чином не повідомляли [PERSON] про наявність заборгованості по кредитним договорам, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитними договорами шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, а нотаріусами, у свою чергу, не було перевірено отримання її позивачем, що унеможливило подання останньою нотаріусам обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріуси отримували від стягувачів та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріусів були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріуси при вчиненні написів не переконалися належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорювані виконавчі написи нотаріусами було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому їх слід визнати такими, що не підлягають виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір (а.с.5, 34) в розмірі 1342,00 грн. з кожного (2147,20 грн. судовий збір за подання до суду позову + 536,80 грн. судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову = 2684 грн. / 2 відповідача = 1342 грн.).

Outcome: approved