Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить: - виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису №1980 від 24 листопада 2009 року про народження [PERSON] , [INFO] . Посилається в позові на те, що у нетривалий період часу він з відповідачкою перебували у фактичних шлюбних відносинах. Коли відповідачка завагітніла, вона повідомила, що вагітність є наслідком їх близьких стосунків. Після народження дитини вони разом подали до Відділу ДРАЦС спільну заяву, про те що батьками новонародженої дитини - [PERSON] , [INFO] , є він та відповідачка. Зазначає, що фактичні шлюбні відносини з відповідачкою були врай нетривалими, через декілька місяців після народження дитини, вони почали проживати окремо та більше разом не проживали. З часу народження дитини він вважав себе батьком дитини - [PERSON] . Однак в 2021 році, під час розгляду справи за його позовом до відповідачки про зменьшення розміру аліментів, остання повідомила про ймовірність батьківства дитини іншого чоловіка. За цих обставин, виникли обгрунтовані сумніви його батьківства відносно дитини [PERSON] . У зв`язку з викладеним, просить задовольнити позов. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 22 липня 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою суду від 27 липня 2021 року позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Справа призначена до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу та 3-ій особі копію позовної заяви з додатками. Конверти з документами, що направлялися відповідачу повернулися до суду без вручення з відміткою поштового відділення про відсутність відповідача за вказаною в позові адресою. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористалася, відзив на позовну заяву не подала. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього та враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином. 3-я особа в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Просила розглянути справу без участі її представника. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 918/539/16 від 07 липня 2022 року, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Виходячи з цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] відповідачка народила дитину, сина [PERSON] , про що здійснено актовий запис про народження №1980 від 24 листопада 2009 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Відомості про батька: [PERSON] , [INFO] ; підстава запису відомостей про батька: спільна заява батьків про визнання батьківства від 24 листопада 2009 року (а.с. 85). Звертаючись до суду позивач посилається на обгрунтовані сумніви його батьківства відносно дитини [PERSON] . Відповідно до ст. 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом ч.ч.1,2 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів» особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 21 січня 2022 року в справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). 14 червня 2023 року до суду надійшло повідомлення Київського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України про неможливість проведення експертизи №СЕ-19/111-23/22475-БД, в зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] до лабораторії біологічних досліджень для відібрання експерементальних зразків не з`явилися. Статтею 109 ЦПК України встановлено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідачка не подавши відзив на позовну заяву та не прибувши разом з дитиною до експертної установи для відібрання експерементальних зразків, обставини зазначені в позові не спростувала. Європейський суд з прав людини в рішенні в справі »Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року зауважив, що на сьогоднішній день ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту оспорювання батьківства. Суд вважає, що відповідачка, ухиляючись від участі в експертизі, відповідно до викладеного вище обґрунтування, своїми діями визнала відсутність батьківства позивача щодо народженої нею дитини. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За таких обставин суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з цього, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 908,00 грн. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Outcome: approved