Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернувся до Придніпровського районного суду з позовом доАкціонерного товариства «Ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, код 00032129) про стягнення незаконно списаних коштів. Позовна заява мотивована тим, що Акціонерним товариством «Ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк») було відкрито [PERSON] , рахунок № [NUMBER] з прив`язаною до нього карткою. На даний рахунок він отримує виплати, пов`язані з роботою у Комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі «Вулкан» Черкаської міської ради (заробітна плата, допомоги). Із жодних інших джерел кошти на вказаний рахунок не надходять. Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), здійснюється виконавче провадження № 44853915 по стягненню з нього заборгованості на користь АТ «Альфа Банк». В межах вказаного виконавчого провадження 03 листопада 2021 року Відділом примусового виконання рішень винесена постанова про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. На підставі вказаної постанови було накладено арешт і на кошти на рахунку № [NUMBER] , відкритому йому у АТ «Ощадбанк». Дніпровський районний суд м. Києва ухвалою від 09 червня 2022 року у справі № 755/19617/21 постановив скасувати арешт, накладений на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03 листопада 2021 року у виконавчому провадженні № 44853915, з коштів боржника на рахунку № [NUMBER] , відкритому в Акціонерному товаристві «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] . На виконання вказаної ухвали суду Відділом примусового виконання рішень винесено постанову від 09 вересня 2022 року ВП № 44853915 про зняття арешту з рахунку № [NUMBER] , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] .. Дана постанова направлена Відділом примусового виконання рішень на виконання в АТ «Ощадбанк» і у вересні 2022 року банком знято арешт з коштів на вказаному рахунку. Позивач зазначає, що 13 березня 2023 року отримав sms-повідомлєння від АТ «Ощадбанк» про накладення арешту на вказаний рахунок, та був позбавлений можливості користуватись коштами на ньому. Позивачу було повідомлено АТ «Ощадбанк», рахунок № [NUMBER] був заблокований по платіжній вимозі ДВС. Також зазначає, що 14 березня 2023 року з його рахунку були списані всі наявні на ньому кошти у сумі 7 678,07 грн. Обмеження у користуванні карткою і коштами на рахунку були зняті 15 березня 2023 року, вже після списання коштів з рахунку, після його не однократних звернень до банку, у відділення і на гарячу лінію АТ «Ощадбанк». 15 березня 2023 року він направив до АТ «Ощадбанк» листа-вимогу, в якій просив усунути порушення його прав, повернути неправомірно списані з рахунку кошти. До вказаного листа він надав документальне підтвердження протиправності накладення обмежень на його рахунок і списання з нього коштів. 12 квітня 2023 року на адресу позивача надійшов лист-відповідь АТ «Ощадбанк» від 30.03.2023 за вих. № К/121.12-26/2023/20/945/2023-23/с, у якому банк вказав, що відсутність арешту коштів згідно відповідної постанови про арешт коштів боржника не є підставою відмови у виконанні банком платіжної інструкції стягувача про списання коштів, списана сума на його рахунок не повернута. На запит [PERSON] від 17.03.2023 про надання документа, на підставі якого списано кошти з його рахунку, банком у тому ж листі повідомлено лише про призначення платежу, за яким здійснено списання коштів з відкритого рахунку, копія платіжної інструкції, по якій списано кошти, не надана, що на думку позивача, не є належною відповіддю на його запит, а такі дії банку є неправомірними. Просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Ощадний банк України» на користь [PERSON] незаконно списані з рахунку № [NUMBER] в AT «Ощадбанк» кошти у сумі 7678 гривень 07 коп. та пеню у сумі 1325 гривень 26 коп., всього - 9003 гривні 33 коп.. 20 липня 2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання з викликом сторін. 14 серпня 2023 року представником відповідача АТ «Ощадбанк» було подано заву про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву. 23 серпня 2023 року представником відповідача АТ «Ощадбанк» було подано відзив на позовну заяву де він просив долучити даний відзив до матеріалів справи враховуючи його при під час ухвалення рішення у справі та відмовити у задоволенні позову повністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 16 серпня 2023 року через канцелярію суду було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Також зазначив, що вимоги поданого позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача АТ «Ощадбанк» - адвокат Дем`янов Ігор Юрійович в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив що вказаний рахунок позивача не належить до рахунків із спеціальним режимом використання, а є звичайним поточним рахунком, для якого не передбачено заборони звернення стягнення згідно виконавчих документів органів, які здійснюють примусове виконання рішень. Що стосується платіжної інструкції органу державно виконавчої служби від 07.03.2023 № 44853915/2 з зазначенням платежу: стягнення коштів згідно виконавчого листа №755/4528/14-ц від 21.03.2014 Дніпровського районного суду м. Києва; отримувач: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Вказана платіжна інструкція була заповнена належним чином, у Банку не було підстав для відмови в її виконанні. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з наступних підстав. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК). Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч. 2 ст. 16 ЦК України визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. В судовому засіданні встановлено, що як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2020 року [PERSON] було підписано Заяву про приєднання № 114771624/250919 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в Філії Черкаського ОУ АТ «Ощадбанк». Відповідно до п. 3.1. Заяви, Шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору, Клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку та укладає з банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, Кредитного договору, умови надання інших послуг, та підтверджує своє ознайомлення з умовами Договору. Відповідно до п. 3.3. Заяви, відповідно до умов Договору Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетовою кредитною схемою. Відповідно до п. 3.6. Заяви, Банк на підставі наданих Клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України, документів відкриває Клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом. Відповідно до п. 3.6.2. Заяви. Банк відкриває рахунок № [NUMBER] в гривні України та надає Клієнту Платіжну картку типу «Моя картка» MasterCard Debit World Pay Pass та ПІН-конверт до неї. Відповідно до Виписки по картковому рахунку № [NUMBER] в період за 01.09.2022 по 17.03.2023 року на даний рахунок надходило безготівкове зарахування коштів - зарплата [PERSON] . Відповідно до змісту ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2022 року по справі № 755/19617/21: «В провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження 44853915 з примусового виконання виконавчого листа № 755/4528-14-ц, виданого Дніпровський районним судом м. Києва 21 березня 2014 року на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 лютого 2011 року. 03 листопада 2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган Оксаною Василівною винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також, на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належить боржнику - [PERSON] ». Даною ухвалою скасовано арешт, накладений на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03 листопада 2021 року у виконавчому провадженні № 44853915, з коштів боржника - на рахунку № [NUMBER] , відкритому в Акціонерному товаристві «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] . Також, як вбачається з Постанови про арешт коштів боржника у ВП № 44853915 від 03.11.2021, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган Оксаною Василівною при примусовому виконанні виконавчого листа № 755/4528/14-ц виданого 21.03.2014 виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» основного боргу в сумі 1553844,87 грн., витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом в сумі 15983,44 грн., судових витрат в сумі 243,60 грн., а всього 1570071,91 грн. солідарно накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1279598,82 грн. 09 вересня 2022 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган Оксаною Василівною у ВП № 44853915 винесено Постанову про зняття арешту з коштів, якою знято арешт з [NUMBER] , що належить боржнику [PERSON] . 15 березня 2023 року [PERSON] на адресу Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» було направлено Лист, зі змісту якого вбачається, що він вимагає невідкладно скасувати всі обмеження у користуванні коштами на рахунку № [NUMBER] , відкритому на його ім`я в АТ «Ощадбанк», а також карткою, прив`язаною до вказаного рахунку, повернути на його рахунок незаконно списані кошти в сумі 7678,07 грн. Також, 17 березня 2023 року [PERSON] на адресу Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» було направлено Лист, зі змісту якого вбачається, що він просить повідомити йому підставу списання АТ «Ощадбанк» коштів з відкритого йому рахунку № [NUMBER] . Листом № К/121.12-26/2023/20/945/2023-34/с від 30.03.2023 року Заступник начальника філії-управління з роздрібного бізнесу Акціонерного товариства «Ощадбанк» повідомляє, що списання коштів з рахунку № [NUMBER] відбулось з наступним призначенням платежу: Ч/О ПІ№44853915/2 від 07.03.23 стягнення коштів згідно виконавчого листа № 755/4528/14-ц від 21.03.2014 [PERSON] [NUMBER] заборгованості на суму 1259886,95 грн. списано 7678,07 грн. з рахунку [NUMBER] . Також, в даному листі зазначено, що з метою вирішення питання щодо повернення списаних стягувачем з рахунку коштів рекомендують звернутися безпосередньо до стягувача - відповідного органу державної виконавчої служби (державного виконавця)/ приватного виконавця ініціатора такого списання. Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до ч. 2 ст. 1071 ЦК України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Європейський суд з прав людини вказує, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (HORNSBY v. GREECE, N 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року). Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06. 2016 . За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року N 1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Відповідно до ч. 4 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону N 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Статтею 56 Закону N 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону N 1404-VIII заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Відповідно до частини третьої статті 52 Закону N 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону N 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону N 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону N 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року N 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»). Порядок виконання банком платіжних інструкцій на примусове списання (стягнення) коштів визначено розділом IV Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 (Інструкція № 163). Відповідно до п. 60 Інструкції № 163 ініціатором платіжної операції під час дебетового переказу коштів із рахунку платника без його згоди є орган державної виконавчої служби (державні виконавці)/приватні виконавці та контролюючий орган. Зазначеним розділом Інструкції № 163 також встановлені обов`язкові реквізити, які має містити платіжна інструкція стягувача, підстави відмови у виконанні платіжної інструкції, порядок їх відкликання. Відповідно до п . 67 Інструкції № 163, надавач платіжних послуг платника відмовляє стягувачу у виконанні платіжної інструкції в порядку, установленому в пунктах 12, 27 розділу I цієї Інструкції, якщо реквізити платіжної інструкції заповнено з порушенням вимог розділів I, IV цієї Інструкції та додатка до цієї Інструкції. Тобто, з наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону N 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону N 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону N 1404-VIII. Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону N 1404-VIII). Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є саме його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу. Аналогічна правова позиція зазначена в Постанові Верховного Суду України у постанові від 24 червня 2015 року у справі N 6-535цс15. А тому, на думку суду, Акціонерне товариство "Ощадний банк України" лише виконувало платіжну Інструкцію органу ДВС та банком було здійснено списання грошових коштів, що знаходились на рахунку [PERSON] в АТ «Ощадбанк» та мали статус вкладу, а не заробітної плати. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення даного позову.

Outcome: approved