Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

[PERSON] у позові просив позбавити відповідачку батьківських прав стосовно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 18.10.2016 року він уклав шлюб з відповідачкою. [INFO] у них народився син [PERSON] . 23.09.2020 шлюб було розірвано. Відповідачка участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, долею сина не цікавиться. Позивач подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі. Департамент служб у справах дітей ХМР подав до суду висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав та просили розглядати справу за відсутності їх представника. Відповідачка правом подання відзиву не скористалася, заяв, клопотань, суду не подавала, про розгляд справи повідомлялася своєчасно, належним чином і неодноразово. Через неотримання судових викликів за місцем реєстрації, суд повідомляв [PERSON] про час та місце судового розгляду шляхом розміщення оголошення на сайті веб-порталу «Судова влада». З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що між сторонами 18.10.2016 був укладений шлюб. У шлюбі, [INFO] , народилась дитина - [PERSON] . Рішенням суду від 23.09.2020 шлюб було розірвано. Дитина проживає разом з батьком. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно із ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З копії довідки № 36/01-24 від 04.05.2023, виданої завідувачем КЗ «Дошкільний навчальний заклад ясла-садок № 438» що дитина [PERSON] виховується у вказаному закладі. Опікується дитиною лише батько - [PERSON] . Матір дитини [PERSON] жодного разу садок не відвідувала. Поліклініку № 9 дитина [PERSON] відвідує у супроводі батька або бабусі, що підтверджується копією довідки № 269 від 11.05.2023. З акту огляду житлових умов вбачається, що дитина проживає разом з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з червня 2020 року у квартирі не проживає, сина з того часу не відвідувала. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідачка не надала суду доказів на спростування аргументів позивача. Аналізуючи доводи позивача та наявні у матеріалах справи докази, діючи виключно з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини та приймаючи до уваги висновок Департамент служб у справах дітей ХМР про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно дитини - [PERSON] з підстав ухилення від виконання свого батьківського обов`язку з виховання, забезпечення належного розвитку та утримання дитини. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп., сплачений останнім за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved