Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 05.09.2023 з указаним позовом та просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 26.11.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 560. В обґрунтування позову вказує, що подружні стосунки між сторонами припинено з березня 2022 року, сторони єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, загальних питань сім`ї не вирішують, проживають окремо. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Як на причину розпаду сім`ї позивач вказує на відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття любові та припинення шлюбних відносин. Позивач переконаний, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Майновий спір між сторонами відсутній. Ухвалою від 11.09.2023 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористались. Позивачем надано заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити у повному обсязі, провести заочний розгляд справи (а.с.20). Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву та заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, неподання відповідачем відзиву, суд постановив, у силу ст. 280 ЦПК України, ухвалити в справі заочне рішення на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 26.11.2004 укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Довгинцівського\~районного управління\~юстиції м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області,\~актовий запис\~№ 560 (а.с.4). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено з березня 2022 року через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття любові та припинення шлюбних відносин. Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, проживають окремо. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, збереження їх сім`ї на майбутнє неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач до суду не з`явилася, доказів на спростування позовних вимог не надала, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 26.11.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 560, розірвати. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки у суду відсутні відомості про намір відповідача відновити дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 1073,60 грн, у рахунок відшкодування судового збору (а.с.9).

Outcome: approved