Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на їх користь борг за спожиту електричну енергію у розмірі 735,84 грн. та судового збору у розмірі 2684 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» у період з 20.10.2018 р. до 01.01.2019 р. здійснювало постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою [ADDRESS] на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Правовідносини між енергопостачальником та побутовими споживачами електричної енергії регулювалися Правилами користування електричної енергії для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 із змінами та доповненнями (дані за текстом ПКЕЕН) та правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312. Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності. Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати використану електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідач в порушення зазначених умов ПКЕЕН та ПРРЕЕ не виконує свої обов`язки належним чином, не здійснює оплату використаної електричної енергії щомісяця та у повному обсязі. У зв`язку з невиконанням споживачем своїх обов`язки виникла заборгованість за спожиту електричну енергію на суму 735,84 грн., за період з 20.10.2018 р. по 01.01.2019 р. Ухвалою від 17.08.2023 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до\~ст. 274 ЦПК України\~вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. 06.10.2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву відповідно до якого останній просить суд відмовити у задоволені позовних вимог обґрунтовуючи тим, що згідно позовної заяви зазначено про те, що за період з 20.10.2018 року по 01.01.2019 рік ним було спожито 1231 кВт. на суму 1912,08 грн. а сплачено 1176 грн. 24 коп. Проте відповідач зазначає, що відповідно до його розрахунку ним було спожито 1610 кВт., на суму 2472,40 грн., які були сплачені у повному обсязі, що підтверджується копіями квитанцій. Крім того посилаючись на вимоги ч.1 ст. 257 ЦПК України, зазначає про те, що позивач звернувся до суду із вимогами поза межами строку позовної давності. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої просив суд відмовити у задоволені позовних вимог. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Правовідносини між енергопостачальником та побутовими споживачами електричної енергії до 11.06.2018 року регулювалися Правилами користування електричної енергії для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 із змінами та доповненнями (дані за текстом ПКЕЕН). Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності З 11.06.2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 р. № 312. Сторони перебувають у договірних відносинах, які регулюються Правилами користування\~електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999р. та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312. Ці правила є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. За адресою [ADDRESS] , відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Між [PERSON] та Запоріжжяобленерго укладено договір про користування електричною енергією за адресою [ADDRESS] (а.с.5-6, зворот). Відповідно до пункту 19\~ПКЕЕН\~розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з пунктом 20\~ПКЕЕН, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 42\~ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. У відповідності з абз.2 п.4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Пунктом 4.12. ПРРЕЕ визначено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п.5.10 Договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Позивачем надано розрахунок заборгованості, за період з 20.10.2018 р. по 01.01.2019 р., обсяг використаної електричної енергії складає 1231 кВт/год. Нарахована сума становить 1912,08 грн. За вказаний період відповідачем здійснено оплату у розмірі 1176,24 грн. Проте, як вбачається із копій квитанцій наданих відповідачем покази лічильника на початок жовтня 2018 року становлять 36070 кВт/год. покази лічильника на січень 2019 року - 37680 кВт/год. Отже обсяг використаної електричної енергії за період з жовтня 2018 року по 01.01.2019 року становить 1610 кВт/год. Крім того з наданих квитанцій вбачається, що [PERSON] не має заборгованості за постачання електричної енергії, що підтверджується відсутністю інформації у графі «борг». Крім того [PERSON] було сплачено нараховану вартість за використану електричну енергію 23.01.2019 року на суму 830 грн. за р/р [NUMBER] \~за адресою: [ADDRESS] , що вказує на сплату нарахованої суми за спожиту електричну енергію за грудень 2018 року та відсутність заборгованості у відповідача станом на 01.01.2019 року. Інших доказів заборгованості суду не надано. У відповідності до\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог. Суду не надані належні та допустимі докази, які б доводили, що за період 20.10.2018 року по 01.01.2019 рік у відповідача наявна заборгованість за спожиту електричну енергію. Крім того відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Позивач звернувся із позовом 15.08.2023 р., а відтак з саме з цієї дати розпочався перебіг позовної давності. Заборгованість [PERSON] виникла у період з 20.10.2018 року по 01.01.2019 рік у розмірі 735,84 грн. Загальний строк позовної давності для стягнення заборгованості за вказаний період повинен розраховуватись з серпня 2020 року. Отже, термін позовної давності сплив, тому відсутні підстави для стягнення вказаної заборгованості. Будь-яких клопотань про поновлення процесуального строку із зазначенням поважності причин пропуску строку та їх зумовленості обмеженнями, суду не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що право вимоги про стягнення заборгованості до [PERSON] за спожиту електричну енергію у період з 20.10.2018 року по 01.01.2019 рік у позивача відсутнє та у позові слід відмовити. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір, оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати компенсації не підлягають.

Outcome: dismissed