Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії Адвокат Кірюшин Артем Андрійович в інтересах [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» (далі - ТОВ «Фінансово-правова група Лекс»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрглобал Плюс» (далі - ТОВ «Укрглобал Плюс»), треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що між Публічним акціонерним товариствам «Банк Михайлівський» (далі - ПАТ «Банк Михайлівський») та позивачем 31.01.2015 укладено кредитний договір у вигляді заяви (оферти) №200205605, за яким у подальшому право вимоги було відступлено на користь ТОВ «Фінансова - правова група Лекс». 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис №1058, за яким стягнуто з нього на користь ТОВ «Фінансова - правова група Лекс» заборгованість у сумі 23950,76 грн. 21.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. на підставі оспорюваного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Спірний виконавчий напис є протиправним, оскільки вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України. Стягувачем нотаріусу не було подано документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Заборгованість, яка значиться у виконавчому написі, не дає можливості зробити висновок щодо правомірності нарахування. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 та зареєстрованим за №282/20595, передбачена можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Позивач просив визнати виконавчий напис від 13.01.2022 №1058, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., таким, що не підлягає виконанню, та стягнути судові витрати з відповідача. 23.05.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 06.07.2023 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрглобал Плюс» (далі - ТОВ «Укрглобал Плюс») про залучення його правонаступником відповідача ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» на підставі ч. 1 ст. 55 ЦПК України, оскільки між ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» і ТОВ «Укрглобал Плюс» укладено договір відступлення прав вимоги № 06062023-1 від 06.06.2023. 16.10.2023 судом постановлено ухвалу про залучення до участі в справі правонаступника відповідача. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин Судом встановлено з матеріалів справи, що 31.01.2015 між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено Договір про надання та використання платіжної картки на підставі Заяви (оферти) №200205605. 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис №1058, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова - правова група Лекс» заборгованості за кредитним договором від 31.01.2015 №200205605 в розмірі 23950,76 грн. Строк платежу за кредитним договором від 31.01.2015 №200205605 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 31.01.2015 по 16.11.2021. Сума заборгованості складає 23100,76 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7579,73 грн., прострочена заборгованість за нарахованими доходами становить 15521,03 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 850 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню, становить 23950,76 грн. 21.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. на підставі оспорюваного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження [NUMBER]. 06.06.2023 між ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» та ТОВ «УКРГЛОБАЛ ПЛЮС» укладено договір відступлення прав вимоги № 06062023-1 від 06.06.2023. 3. Релевантні джерела права Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, пунктом 2 Переліку документів, передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, пункт 2 вказаного переліку був визнаний незаконним та нечинним у повному обсязі згідно із постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі №826/20084/14. Вказана постанова суду є чинною. В пункті 1 вищевказаного Переліку документів визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Таким чином, з 22.02.2017 кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». 4. Оцінка доказів та аргументів сторін Суд відзначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період. Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідачем не було надано доказів того, що ним нотаріусу були надані будь-які документи, що підтверджують безспірність заборгованості у вказаний у виконавчому написі період. Зокрема, відповідачем не було надано доказів подання ним нотаріусу виписки з рахунку позивача, яка б містила обов`язкові реквізити, що повинні бути вказані у ній згідно п. 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (дата здійснення останніх (попередніх) операцій по рахунку, код валюти, суми операцій (відповідно за дебетом або кредитом) тощо). Без цих відомостей з виписки абсолютно неможливо з`ясувати коли і які саме суми були отримані позивачем від банку, коли були нараховані відсотки, в якому розмірі та за який період було нараховано відсотки, яким є розмір заборгованості та чи існує заборгованість взагалі. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Виконавчий напис видано без з`ясування дійсної дати виникнення заборгованості, хоча з`ясування дати виникнення заборгованості має важливе значення з метою виконання нотаріусом вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» в аспекті додержання трирічного строку, встановленого цієї статтею. Крім того, виконавчий напис вчинено на підставі договору, стосовно якого не надано доказів нотаріального посвідчення. З урахуванням визнання в судовому порядку з 22.02.2017 нечинним пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, видача таких виконавчих написів після 22.07.2017 можлива лише за умови пред`явлення оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів). Отже, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, в той час як заборгованість, яка вказана у цьому написі, не є безспірною. Факт наявності цього виконавчого напису суттєво порушує права позивача. За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню, та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. 5. Розподіл судових витрат, вирішення питання про заходи забезпечення позову Щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу у сумі 11200 грн. суд відзначає наступне. Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат. 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 2 ст.141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 142 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що адвокат Кірюшин А.А. надавав позивачу правничу допомогу на підставі договору про надання правової допомоги б/н, укладеного 10.05.2023. До позовної заяви долучено копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 10.05.2023 №1166591. Згідно з актом виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 10.05.2023 сторони засвідчили, що адвокатом було надано клієнту наступні юридичні послуги: 1) усна консультація щодо підстав та порядку визнання виконавчих написів нотаріуса такими, шо не підлягають виконанню, наслідки визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, порядку подання позовів до суду та їх розгляду, можливостей апеляційного оскарження судових рішень в порядку цивільного судочинства; узгодження правової позиції та визначення плану дій у справі - 4 години, вартість однієї години 800 грн., всього 3200 грн; 2) проведено аналіз судової практики місцевих та апеляційних судів щодо вирішення спорів про визнання виконавчих написів нотаріус такими, що не підлягають виконанню, проаналізовано судову практику Київського апеляційного адміністративного суду, ВАСУ, та Великої Палати Верховного суду у справі № 826/20084/14 5 годин, вартість однієї години 800 грн., всього 4000 грн.; 3) підготовка позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, 5 годин, вартість однієї години 800 грн., всього 4000 грн.. Загальна вартість послуг з надання професійної правової допомоги станом на 10.05.2023 складає 11200 грн. Оплата виконаних робіт за договором замовником проведена у готівковій формі в сумі 11200 грн. Претензій щодо виконання умов договору сторони одна до одної не мають. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №67 від 10.05.2023 за договором про надання правової від 10.05.2023 адвокатом Кірюшиним А.А. прийнято від [PERSON] 11200 грн. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України»(Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Вивчивши докази, надані представником позивача на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу, суд відзначає, що ЦПК України передбачає такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд вважає обґрунтованими витрати на правничу допомогу, яка складається з усних консультацій щодо підстав та порядку визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, наслідки визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, порядку подання позовів до суду та їх розгляду, можливостей апеляційного оскарження судових рішень в порядку цивільного судочинства, та підготовки позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Проведення аналізу судової практики місцевих та апеляційних судів щодо вирішення спорів про визнання виконавчих написів нотаріус такими, що не підлягають виконанню, проаналізовано судову практику Київського апеляційного адміністративного суду, ВАСУ, та Великої Палати Верховного суду у справі № 826/20084/14, тривалістю 5 годин, вартість однієї години 800 грн., а всього 4000 грн., не є видами адвокатської діяльності, що визначені ч.1 ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому їх вартість не підлягає відшкодуванню позивачу. При цьому витрати на проведення консультацій тощо тривалістю 4 години, вартість однієї години 800 грн., всього 3200 грн. та витрати на підготовку позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, 5 годин, вартість однієї години 800 грн., всього 4000 грн., суд вважає такими, що не відповідають критерію розумності їх розміру, оскільки справи про визначення виконавчого напису не є складними, по цій категорії справ існує усталена судова практика, а консультації щодо підстав та порядку визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, наслідки визнання такими виконавчих написів, складання позовних заяв тощо не потребують значної кількості часу для їх складання, які зазначені сторонами в акті виконаних робіт. Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд доходить висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн., що, на думку суду, відповідає вимогам розумності, справедливості, реальності та співмірності. Таким чином, вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1073,60 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення. При цьому, враховуючи, що під час розгляду справи відбулося процесуальне правонаступництво у спірних правовідносинах, внаслідок чого правонаступником відповідача ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» стало ТОВ «Укрглобал Плюс», то вказані судові витрати підлягають стягненню саме з ТОВ «Укрглобал Плюс».

Outcome: approved