Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 28 червня 2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернулась представник позивача [PERSON] - адвокат Боса О.О. з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, в якій позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Кучинівка Щорського району Чернігівської області, біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Харкова. Рух справи Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.07.2023 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с.18). 28.07.2023 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він визнає позовні вимоги в повному обсязі та підтверджує той факт, що [PERSON] є його рідним сином, вони мешкають разом, опікується ним, мають дружні стосунки (а.с.23-24). 16.08.2023 позивач надав суду уточнену позовну заяву, в якій просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Кучинівка Щорського району Чернігівської області, біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Харкова та зобов`язати Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , який народився [INFO] в м.Харкові, складеного 11.07.1997 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 11.07.1997 зроблено відповідний актовий запис № 261, серія [NUMBER] , зазначивши в графі відомості про батька « [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Кучинівка Щорського району Чернігівської області, громадянин України» (а.с.30-44). 12.10.2023 представником позивача до суду надано Висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження № 39534 від 19.09.2023, відповідно висновку якого ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,9 % (а.с.51- 60) Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] зазначає, що він народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 261 та видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11.07.1997 року (а.с.7, 35,37). На час його народження, мати позивача - [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі з його батьком - [PERSON] , тому в свідоцтві про народження, а також у книзі реєстрації народжень запис про батька зроблено за прізвищем матері, а ім?я та по батькові - за вказівкою матері, тобто державна реєстрація народження проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 00038208157. 25 грудня 2007 року батьки позивача [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 769 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від дня народження позивача і до смерті його матері, батьки проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Відповідач завжди визнавав позивача своїм сином, разом з матір?ю виховували його, забезпечували необхідними речами, одягом, разом утримували його до повноліття, несли спільні матеріальні витрати для його навчання, розвитку. Весь час відповідач проявляв до позивача належну батьківську турботу, він завжди називав його батьком, між ними є щирі і теплі взаємини. Після смерті матері [PERSON] , позивач вирішив звернутися до суду з позовом про встановлення батьківства з метою реалізації в майбутньому права сина на спадкування. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Боса О.О. в підготовче судове засідання не з`явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, підтримали позовні вимоги в повному обсязі (а.с.65). Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити (а.с.66). Представник третьої особи - Другого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в підготовче судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку належним чином та своєчасно, причини неявки не повідомив, своїм правом на подання заперечень або пояснень щодо позову не скористався. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11.07.1997 року, актовий запис № 261, та Повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, батьками [PERSON] зазначені мати [PERSON] та батько (зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України) - [PERSON] (а.с.4, 6-7, 34-35, 37). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 214, вбачається, що відповідачі перебувають з 05.06.2018 року у зареєстрованому шлюбі. 25 грудня 2007 року батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 769 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8, 40). Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 07.04.2023 відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] зареєстровані та мешкають за одною адресою: [ADDRESS] (а.с.3, 36). Відповідно копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , мати позивача - [PERSON] померла [INFO] (а.с.8, 44). Висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження № 39534 від 19.09.2023 встановлено, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,9 % (а.с.51- 60). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Пунктом 3 частини 2 статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини за рішенням суду. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Згідно зі п. п. 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved