Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 09 серпня 2020 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Указує, що останнім часом між подружжям відбуваються конфлікти, сварки, вони постійно сперечаються. У період спільного проживання їм не вдалося створити дружню родину, в них різні характери та погляди на життя, їм часто не вдавалося дійти згоди з багатьох питань сімейного життя, що призводило до непоодиноких суперечок. Намагання налогодити стосунки результатів не дали. Сторони припинили ведення спільного господарства, разом не проживають. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечитиме її інтересам. Посилаючись на домовленість з відповідачем щодо того, з ким після розірвання шлюбу залишиться проживати дитина, просила одночасно з вимогою про розірвання шлюбу вирішити питання про залишення проживання дитини з нею. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2023 надано подружжю [PERSON] та [PERSON] строк на примирення тривалістю три місяці, провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2023 провадження у справі поновлено, призначено судове засідання на 23.10.2023 о 16 год. 30 хв. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Литвинова В. В. подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, зазначила, що позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення sмs - повідомлення відповідно до його заяви на отримання повісток в електронному вигляді від 14.06.2023, про причини неявки суду не повідомив. З довідки секретаря судового засідання слідує, що судову повістку - повідомлення про судове засідання на 23.10.2023 16:30 у справі № 522/1248/23 (2/522/351/23) від 22.09.2023 одержувачу [PERSON] на номер телефону [NUMBER] доставлено 22.09.2023 о 16:47:25. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які повідомлені про розгляд справи належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09 серпня 2020 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 1558, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09 серпня 2020 року. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01 квітня 2021 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів позивача, тому наявні підстави для задоволення позову. У позовній заяві позивач просила одночасно з вимогою про розірвання шлюбу вирішити питання про залишення проживання дитини з нею, посилаючись на наявність домовленості про це з відповідачем. У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 Верховним Судом зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. У судовому засіданні 14.06.2023 відповідач [PERSON] заперечував, щоб дитина після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачем, що свідчить про наявність між сторонами спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина. Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За таких обставин, враховуючи наявність між сторонами спору щодо того з ким із батьків буде проживати дитина, суд не вирішує питання про залишення проживання дитини з матір`ю одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені [PERSON] по сплаті судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved