Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вище зазначеним позовом. Позивачка посилається на те, що вона є власником нежитлової будівлі диспечерської загальною площею 20,20 м.кв. за адресою: [ADDRESS] , якої фактично немає. Вказана будівля розташована на земельній ділянці площею 0,2500 га. із кадастровим номером 6122686000:02:001:042, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується Договором купівлі - продажу земельної ділянки, посвідченого 10 листопада 2014 року приватним нотаріусом Зборівського районного нотаріального округу Мельник О.С., в реєстрі за № 1005. Факт відсутності нежитлової будь-якої будівлі, і в тому числі диспетчерської, підтверджується п. 5 Договору купівлі - продажу земельної ділянки, в якому зазначається відсутність будь-яких обмежень (арештів), сервітутів щодо використання присадибної ділянки за її призначенням, і втому числі відсутність будь-яких будівель на ній, в зв`язку з чим виникла необхідність у звернені до суду із зазначеним позовом. Представник позивачки подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в її відсутності. Відповідач згідно поданої заяви позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності надувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним. Згідно із ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, особа може бути позбавлена права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до положень ст. 325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які за законом не можуть їм належати. Із ст. 328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна, відмови власника від права власності, припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі, знищення майна, викупу пам`яток культурної спадщини, примусового відчуження земельних ділянок чи об`єктів нерухомості, які на них знаходяться з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону, звернення стягнення на майно за зобов`язанням власника, реквізиції, конфіскації, припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Судом встановлено, [PERSON] є власником нежитлової будівлі диспечерської загальною площею 20,20 м.кв. за адресою: [ADDRESS] . Вказана будівля розташована на земельній ділянці площею 0,2500 га. із кадастровим номером 6122686000:02:001:042, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується Договором купівлі - продажу земельної ділянки, посвідченого 10 листопада 2014 року приватним нотаріусом Зборівського районного нотаріального округу Мельник О.С., в реєстрі за № 1005. Факт відсутності нежитлової будь-якої будівлі, і в тому числі диспетчерської, підтверджується п. 5 Договору купівлі - продажу земельної ділянки, в якому зазначається відсутність будь-яких обмежень (арештів), сервітутів щодо використання присадибної ділянки за її призначенням, і в тому числі відсутність будь-яких будівель. Таким чином враховуючи, що нерухоме майна на земельній ділянці відсутнє, а цільове призначення земельної ділянки (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), не відповідає призначенню нежитлової будівля диспетчерської, суд вважає, що позовні вимоги про скасування права власності на об`єкти нерухомого майна підлягають задоволенню.

Outcome: approved