Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

У березні 2021 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Моторного (транспортного) Страхового бюро України до [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку регресу в розмірі 30106,03 грн. У обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 14.12.2017 року о 00 год. 07 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме: [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Audi A6», державний номерний знак « [NUMBER] » у м. Харкові допустив зіткнення з транспортним засобом «ЗА3 Сенс»,державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Дніпровського районного суду міста Києва у справі № 755/19700/17 від 05.03.2018 року відповідач визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КодексуУкраїнипроадміністративнеправопорушення. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України № 961-IV. Зокрема потерпіла особа подала Заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до Висновку № 12-2/1414 встановлено, що вартість матеріального збитку,завданого транспортному засобу «ЗАЗ Сенс», державний номерний знак « [NUMBER] » становить 44 853,09 грн. Відповідно до розрахунку розміру регламентної виплати,яка належить власнику колісного транспортного засобу марки ЗА3 Сенс з номерним знаком [NUMBER] від 17.05.2018року, складає: 29 436,03 грн. Сума витрат на збір документів складає: 670,00 грн. Загальний розмір витрат, з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, складає: 30 106,03 грн. Позивач вважає, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов?язана відшкодувати в порядку регресу Позивача завдану шкоду - 30 106,03 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.03.2021 позовну заяву передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суд ум. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2021 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, у позові позивач просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, або ж у порядку загального позовного провадження - у відповідності до ст. 43 ЦПК України просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, поважність причин неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках та відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 14.12.2017 року о 00 год. 07 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме: [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Audi A6», державний номерний знак « [NUMBER] » у м. Харкові допустив зіткнення з транспортним засобом «ЗА3 Сенс», державний номерний знак « [NUMBER] ». Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 05.03.2018 року у справі 755/19700/17 визнано [PERSON] , [INFO] , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Притягнуто [PERSON] , [INFO] , до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п`ятдесят два) грн. 40 коп. на користь держави. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На дату скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У результаті ДТП з вини [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки «Заз Сенс» д/н [NUMBER] , що на праві власності належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в МТСБУ. У зв`язку з чим, власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою з метою отримання страхового відшкодування. Відповідно до Висновку № 12-2/1414 встановлено, що вартість матеріального збитку,завданого транспортному засобу «ЗАЗ Сенс», державний номерний знак « [NUMBER] » становить 44 853,09 грн. Відповідно до розрахунку розміру регламентної виплати,яка належить власнику колісного транспортного засобу марки ЗА3 Сенс з номерним знаком [NUMBER] від 17.05.2018року, складає: 29 436,03 грн. Сума витрат на збір документів складає: 670,00 грн. Загальний розмір витрат, з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, складає: 30 106,03 грн. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної, небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 даної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги те, що відповідач не спростував обставин щодо завданої шкоди, суд вважає надані позивачем в обґрунтуванням позовних вимог докази достовірними. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. З огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак, їх задоволення.

Outcome: approved