Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Адвокат Римлянська Г.О., діючи в інтересах позивачки [PERSON] , звернулася до [PERSON] , Дністровської районної військової адміністрації, Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, ТзОВ «Сварог-Буковина» Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилалася на те, що позивачка, як працівник колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» (далі КСП) с.Шебутинці, прийняла участь в розпаюванні землі даного підприємства та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) ЧВ №0184179. Розпорядженням Сокирянської районної державної адміністрації від 17.07.2003 року №283-р вирішено на підставі вищезазначеного сертифікату передати їй у власність земельну ділянку площею 2,12 га, у тому числі багаторічні насадження площею 2,12 га, номер земельного паю згідно схеми розпаювання 814. На підставі даного рішення їй був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЧВ №033482 від 15.09.2003 року, кадастровий номер земельної ділянки 7324089501:03:001:0224. Дана земельна ділянка перебуває в її користуванні по теперішній час і нею сплачуються державі відповідні податки і збори. Також, участь в розпаюванні земель КСП приймала відповідачка [PERSON] . Згідно схеми розпаювання відповідачці виділено земельну ділянку площею 1,01 га, у тому числі рілля 1,01 га, під номером 161, про що їй видано сертифікат на право на земельну частку (пай) ЧВ №0184236, а згодом державний акт на право власності на земельну ділянку ЧВ №032928. Крім того, розпорядженням Сокирянської районної державної адміністрації від 21.02.2006 року №78-р вирішено на підставі сертифіката ЧВ №0184742 передати відповідачці у власність земельну ділянку площею 1,01 га, у тому числі рілля 1,01 га, номер земельного паю згідно схеми розпаювання 164. На підставі даного рішення їй був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ №643872 від 15.03.2006 року, кадастровий номер земельної ділянки 7324089500:03:001:0489. Тобто, по результатах розпаювання земель КСП, відповідачка отримала зовсім іншу земельну ділянку, в іншому земельному масиві та іншого розміру, ніж позивачка. Розпорядженням Сокирянської РДА від 10.07.2008 року №551-р розпорядження голови РДА №283-р від 17.07.2003 року визнано таким, що втратило чинність в частині передачі у власність земельних ділянок, що знаходяться на території Шебутинецької сільської ради, в зв`язку з допущеними технічними помилками громадянам с.Шебутинці згідно з додатком, в якому зазначена земельна ділянка позивачки. Вирішено анулювати у встановленому законом порядку обмінні файли та державні акти, яка складені на громадян с.Шебутинці, та підлягають поверненню відділ земельних ресурсів у Сокирянському районі згідно з додатком, в якому зазначена земельна ділянка позивачки. Вирішено передати безкоштовно у власність земельні ділянки громадянам с.Шебутинці, відповідно до технічної документації зі складання державних актів на право власності на земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з додатком. До вищезазначеного розпорядження долучено Додаток, в якому міститься список громадян, яким необхідно анулювати державні акти, в зв`язку з допущеною технічною помилкою, в якому за пунктом 12 зазначено: « [PERSON] , с.Шебутинці, серія і номер державного акта ЧВ №033482, всього га 2,12». Тобто, в Додатку зазначено, що необхідно анулювати державний акт відповідачки, а номер такого акту помилково зазначений позивачки. На підставі п.3 розпорядження, незважаючи на те, що додаток до даного пункту розпорядження відсутній, [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ №361941 від 08.01.2009 року на земельну ділянку, кадастровий номер 7324089500:03:001:0224, площею 2,12 га, на яку згідно з результатами розпаювання земель КСП «Прогрес» вона не мала право, а мала право [PERSON] . Просила суд: - визнати недійсним Розпорядження Сокирянської районної державної адміністрації №551-р від 10.07.2008 року, в частині визнання таким, що втратило чинність Розпорядження Сокирянської РДА №283-р від 17.07.2003 року щодо передачі [PERSON] , у власність земельної ділянки площею 2,12 га та анулювання державного акту ЧВ №038482, виданного на її ім`я; -в изнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, ЯЕ №361941 від 08.01.2009 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 7324089500:03:001:0224, площею 2,12 га; - скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер нерухомого майна №2116137573240, номер відомостей про речове право 37189595 від 01.07.2020 року щодо реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 7324089500:03:001:0224, площею 2,12 га; - скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер нерухомого майна №2116137573240, номер відомостей про інше речове право 37189681 від 01.07.2020 року, щодо реєстрації договору оренди землі від 19.09.2017 року, б/н, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина» на земельну ділянку, кадастровий номер 7324089500:03:001:0224, площею 2,12 га, строком на сім років. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки - адвокат Римлянська Г.О. 15.09.2023 року подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її присутності та присутності позивачки, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, однак 15.08.2023 року подала до суду заяву, якою позовній вимоги визнала в повному обсязі та просила суд розглянути справу без її присутності. Представник відповідача Дністровської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, однак 22.08.2023 року голова РДА Якубенко В. направив до суду заяву, якою позовній вимоги визнав в повному обсязі та просив суд розглянути справу без присутності представника Дністровської РДА. Представник відповідача Сокирянської міської ради Дністровського району Кучерява О.О. у судове засідання не з`явилася, однак 21.08.2023 року подала до суду заяву про розгляд справи без представника міської ради, вирішення позову залишила на розсуд суду за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина» у судове засідання не з`явився, належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив та відзив на позов не подав. Частиною 3 ст.211\~ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Підстав, передбачених ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи судом не встановлено, а тому прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини\~справи та\~дослідивши письмові\~докази судом встановлено, що 26.01.1998 року на підставі рішення Сокирянської РДА від 28.11.1997 року №331-р [PERSON] було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Прогрес», серія ЧВ №0184179. З копії Книги реєстрації сертифікатів №1 КСП «Прогрес» встановлено, що під номером 228 зазначена [PERSON] (ім`я неодноразово виправлялося), якій 27.01.1998 року видано Сертифікат ЧВ №0184179, взамін якого видано Державний акт ЧВ №033482. З Списку громадян с.Шебутинці, яким виділяються земельні частки (паї) в натурі із земель пайового фонду КСП «Прогрес» встановлено, що в 2003 році [PERSON] було включено до даного списку, з номером Сертифікату ЧВ №0184179, номером земельної ділянки 814, площею земельної ділянки 2,12 га. Згідно Протоколу погодження розподілу земельних часток (паїв) між громадянами, які вийшли з членів КСП «Прогрес», поле № [NUMBER] та №19 урочище «Сад», позивачці виділено земельну ділянку № [NUMBER] . Відповідно до Схеми розпаювання земель пайового фонду КСП «Прогрес», площа виділеної позивачці земельної ділянки № [NUMBER] становить 2,12 га. Розпорядженням Сокирянської районної державної адміністрації від 17.07.2003 року №283-р: 1. Затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) із земель пайового фонду КСП «Прогресс» та складання державних актів на право власності на землю, які розташовані за межами с.Шебутинці. 2.Вирішено передати у власність громадянам с.Шебутинці земельні ділянки згідно з додатком та видати взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) державні акти на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно Додатку до даного Розпорядження РДА, [PERSON] на підставі Сертифікату ЧВ №0184179, виділена земельна частка (пай) в натурі із земель пайового фонду КСП «Прогрес», с.Шебутинці, номер земельного паю 814, площа 2,12 га, у тому числі багаторічні насадження 2,12 га. На підставі вищезазначеного рішення позивачці виданий Державний акт на право власності ЧВ №033482 від 15.09.2003 року на земельну ділянку, кадастровий номер 7324089501:03:001:0224. Відповідно до ч.4 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка вважається сформованною з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Тобто, дана земельна ділянка є сформованною та на момент видачі Розпорядження №283-р та державного акту на ім`я позивачки на жодну земельну ділянку вона не накладалася. Також, участь у розпаюванні земель КСП «Прогрес» приймала відповідачка по справі, жителька с.Шебутинці відповідачка по справі [PERSON] . З Книги реєстрації сертифікатів №1 КСП «Прогрес» встановлено, що під номером 285 записано, що [PERSON] (ім`я виправлено), 27.01.1998 року видано Сертифікат ЧВ №0184236, взамін якого видано Державний акт ЧВ №032928. Також, згідно Протоколу погодження розподілу земельних часток (паїв) між громадянами, які вийшли з членів КСП «Прогрес», відповідачці виділено земельну ділянку № [NUMBER] . Відповідно до Схеми розпаювання земель пайового фонду КСП «Прогрес», площа виділеної відповідачці земельної ділянки № [NUMBER] становить 1,01 га. Крім того, розпорядженням Сокирянської районної державної адміністрації від 21.02.2006 року №78-р: 1. Затверджено технічну документацію із землеустрою щодо передачі земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності колишнього КСП «Прогрес» на території Шебутинецької сільської ради. 2.Вирішено передати у власність громадянам с.Шебутинці земельні ділянки, які належать їм відповідно до сертифікатів на право на земельну частку (пай) державні акти на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно зі списком, що додається. Згідно Додатку до даного Розпорядження РДА, земельна частка (пай) в натурі із земель пайового фонду КСП «Прогрес», с.Шебутинці, виділена [PERSON] на підставі Сертифікату ЧВ №0184742, номер земельного паю 164, площа 1,01 га, у тому числі рілля 1,01 га. На підставі вищезазначеного рішення відповідачці був виданий Державний акт на право власності ЯБ №643872 від 15.03.2006 року на земельну ділянку, кадастровий номер 7324089500:03:001:0489. Тобто, по результатах розпаювання земель КСП «Прогрес» відповідачка отримала у власність дві земельних ділянки, під номерами розпаювання 161 та 164, площею по 1,01 га кожна, які знаходяться в іншому земельному масиві та мають іншу площу, ніж земельна ділянка позивачки. З довідки Шебутинецького старостинського округу від 18.07.2023 року №248 встановлено, що земельна ділянка, кадастровий номер 7234089501:03:001:0465, площею 1,01 га знаходиться у власному користуванні відповідачки. З Договору оренди землі від 19.09.2017 року встановлено, що між [PERSON] і ТзОВ «Сварог-Буковина» укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 7324089500:03:001:0224, строком на 7 років. Одночасно, [PERSON] та ТОВ «Сварог-Буковина» 19.09.2017 року складено Акт приймання-передачі об`єкту оренди за договором оренди землі від 19.09.2017 року, який підписаний сторонами. Як право власності відповідачки на земельну ділянку, кадастровий номер 7324089500:03:001:0224, так і договір оренди зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за №37189681 від 01.07.2020 року та у Державному земельному кадастрі. Однак, довідкою Шебутинецького старостинського округу від 26.06.2023 року №232 підтверджується, що позивачка дійсно фактично обробляє земельну ділянку, кадастровий номер 7324089501:03:001:0224, площею 2,12 га та сплачує за дану земельну ділянку всі податки і збори, передбачені законодавством. Тобто, будучи зареєстрованим у встановленому законом порядку, договір оренди фактично не виконується. Розпорядженням Сокирянської РДА від 10.07.2008 року №551-р: 1.Розпорядження голови РДА №283-р від 17.07.2003 року визнано таким, що втратило чинність в частині передачі у власність земельних ділянок, що знаходяться на території Шебутинецької сільської ради, в зв`язку з допущеними технічними помилками громадянам с.Шебутинці згідно з додатком. 2. Вирішено анулювати у встановленому законом порядку обмінні файли та державні акти, яка складені на громадян с.Шебутинці, та підлягають поверненню відділ земельних ресурсів у Сокирянському районі згідно з додатком. 3. Передати безкоштовно у власність земельні ділянки громадянам с.Шебутинці, відповідно до технічної документації зі складання державних актів на право власності на земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з додатком. До вищезазначеного Розпорядження долучено Додаток, в якому міститься Список громадян, яким необхідно анулювати державні акти, в зв`язку з допущеною технічною помилкою, в якому за пунктом 12 зазначено: « [PERSON] (так в документі), с.Шебутинці, серія і номер державного акта ЧВ №033482, всього га 2,12». Тобто, в Додатку зазначено, що необхідно анулювати державний акт відповідачки, однак помилково зазначений номер державного акту позивачки. На підставі пункту 3 даного Розпорядження [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ №361941 від 08.01.2009 року на земельну ділянку, кадастровий номер 7324089500:03:001:0224, площею 2,12 га, на яку згідно з результатами розпаювання земель КСП «Прогрес» вона не мала право, а мала право [PERSON] . Тобто, земельна ділянка, на яку згідно Розпорядження №551-р відповідачці видано державний акт, 100% накладається на вже сформовану земельну ділянку, на яку раніше був виданий такий державний акт позивачці. Однак, під час присвоєння кадастрового номера даній земельній ділянці було допущено помилку (описку): кадастровий номер земельної ділянки позивачки: 7324089501:03:001:0224 , а кадастровий номер земельної ділянки відповідачки згідно державного акту: 7324089500:03:001:0224. Враховуючи думку сторін, зазначену в поданих до суду заявах, дослідивши письмові докази по даній цивільній справі суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Розпорядження Сокирянської РДА №551-р від 10.07.2008 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню шляхом визнання його недійсним, Державний акт на право власності на земельну ділянку, ЯЕ №361941 від 08.01.2009 року, виданий на ім`я [PERSON] є таким, що підлягає скасуванню шляхом визнання його недійсним, договір оренди земельної ділянки від 19.09.2017 року, укладений між відповідачкою і ТОВ «Сварог-Буковина» є нікчемним, а запис про реєстрацію права власності відповідачки на дану земельну ділянку та запис про реєстрацію обтяження на дану земельну ділянку у вигляді договору оренди є такими, що підлягають скасуванню, з наступних підстав: Згідно ст.125 ЗК України (в редакції на день видачі державного акту ЧВ №033482 від 15.09.2003 року) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Позивачці видано Державний акт, який при видачі зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №388 і це зазначено в самому Державному акті. Тобто, у відповідності з діючим на той момент законодавством, право власності позивачки на земельну ділянку настало у момент видачі Державного акту і вона реалізувала своє право на отримання у власність земельної ділянки. У статті 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини п`ятої статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самворядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Тобто, для того, щоб набути право власності на земельну ділянку, перш за все, ця земельна ділянка повинна бути вільною (власники повинні бути відсутні). Однак, на момент винесення Сокирянською РДА оскаржуваного розпорядження, земельна ділянка не була вільною, оскільки на неї було видано державний акт на ім`я [PERSON] , право власності якої на дану ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Пунктом «г»\~частини третьої\~статті 152\~ЗК України\~визначено,\~що захист\~прав громадян\~та юридичних\~осіб на\~земельні ділянки\~здійснюється шляхом,\~зокрема,\~визнання недійсними\~рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно з ч.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Отже, право органу виконавчої влади (Сокирянської РДА) на анулювання виданого на ім`я позивачки державного акту, після того як її право власності на земельну ділянку було зареєстровано у встановленому законом порядку взагалі не передбачено законодавством та суперечить йому, а могло бути здійснено тільки шляхом ухвалення судового рішення про визнання державного акту недійсним. Ст.19 Конституцією України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однак, видаючи дане Розпорядження, Сокирянська РДА діяла з перевищенням повноважень, якими наділена законами України. Також, своєї згоди на скасування розпорядження та анулювання свого державного акту позивачка не надавала. Незважаючи на це, оскаржуваним Розпорядженням Сокирянської РДА №551-р від 10.07.2008 року Розпорядження голови РДА №283-р від 17.07.2003 року визнано таким, що втратило чинність в частині передачі у власність позивачки земельної ділянки та анульовано її державний акт. Однак, Конституційний Суд України у рішенні від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 прийшов до висновку, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реєлізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органом місцевого самоврядування і громадянамим, оскільки породжує у громадян впевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене приняттям більш пізнього іншого рішення. Відповідно ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Зазначена позиція КСУ була підтримана й позицією Верховного Суду у постанові №910/15058/18 від 14.01.2020 року, яка полягає в тому, що органи місцевого самоврядування в цілому наділені правом скасовувати свої раніше прийняті акти індивідуального характеру в односторонньому порядку, крім випадку коли такі рішення були виконані. Велика Палата Верховного Суду теж фактично підтвердила правовий висновок, зроблений з цього питання КСУ, у своїх постановах від 20.09.2018 року у справі №521/17710/15-а, від 22.02.2019 року у справі №371/957/16-а та від 13.03.2019 року у справі №542/1197/15-а. Визнання Сокирянською РДА свого ж розпорядження таким, що втратило чинність є не чим іншим, як його скасуванням. Вищенаведений правовий висновок, по аналогії, слід застосовувати також і щодо протиправності скасування нормативних актів індивідуальної дій органів виконавчої влади, після їх реалізації громадянами. Тобто, державний акт, виданий на ім`я позивачки, міг бути скасований тільки на підставі рішення суду, а не на підставі розпорядження РДА. Таким чином, Сокирянською РДА після реалізації позивачкою свого права на отримання земельної ділянки у власність шляхом отримання державного акту та його державної реєстрації, тобто після фактичного виконання розпорядження, протиправно скасовано своє ж розпорядження про передачу мені земельної ділянки у власність та анульовано державний акт. При цьому, є всі підстави вважати, що визнавши таким, що втратило чинність Розпорядження Сокирянської РДА №283-р від 17.03.2003 року та анулювавши державний акт на землю після реалізації позивачкою свого права власності, Сокирянська РДА під час винесення Розпорядження №551-р діяла з перевищенням своїх повноважень та способу, що передбачені Конституцією та законами України. Також, з Листа Сокирянської міської ради від 12.07.2023 року №02-16/1922 встановлені наступні обставини: ?Згідно запису №228 від 27.01.1998 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Сокирянською РДА, КСП «Прогрес», [PERSON] був виданий сертифікат ЧВ №0184179, а [PERSON] сертифікат ЧВ №0184236. Враховуючи протокол погодження земельних часток, [PERSON] під час розпаювання виділена земельна ділянка в урочищі «Сад» за номером жеребкування 814, площею 2,12 га, а [PERSON] ділянка № [NUMBER] в урочищі «Сухий горб» , площею 1,01 га. Земельні ділянки розташовані в різних масивах. ?Враховуючи протоколи розпаювання земель КСП «Прогрес» та схеми жеребкування, земельна ділянка площею 2,12 га, яка знаходиться в урочищі «Сад» повинна належати [PERSON] . ?[PERSON] має право на земельну ділянку за кадастровим номером 7324089501:03:001:0465, площею 1,01 га в урочищі «Сухий горб»; ?Земельна ділянка за кадастровим номером 7324089501:03:001:0224, площею 2,12 га, відсутня, оскільки кадастровий реєстратор, враховуючи державний акт ЯЕ №361941, вніс зміни в кадастровий номер. На даний час в ДЗК зареєстрована земельна ділянка за кадастровим номером 7324089500:03:001:0224 на ім`я [PERSON] . З довідок Шебутинецького старостинського округу від 26.06.2023 року №231 та від 18.07.2023 року №248 встановлені аналогічні обставини. З Листа Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 18.07.2023 року №29-24-0.21-2064/2-23 встановлено, що земельні ділянки за кадастровими номерами 7324089501:03:001:0224 та 7324089500:03:001:0224 є однією і тією ж самою ділянкою, мають 100% співпадіння як по схемі паювання, так і за координатами її місцерозташування. Згідно даних Державного земельного кадастру, відомості про земельну ділянку, про яку йдеться вище, внесені до системи ДЗК 13.08.2018 року на підставі Державного акту ЯЕ №361941, виданого 08.01.2009 року, із визначеним в ньому кадастровим номером 7324089500:03:001:0224. Дані про державний акт ЧВ №033482 за кадастровим номером 7324089501:03:001:0224 не вносилися. Таким чином, відповідачці видано Державний акт ЯЕ №361941 від 08.01.2009 року на земельну ділянку, на яку вона не мала права по результатах розпаювання земель КСП «Прогрес». Натомість, всіми дослідженими судом доказами підтверджується, що саме позивачка мала право на дану земельну ділянку і Сокирянська РДА оскаржуваним Розпорядженням протиправно позбавила її такого права. З відповіді на адвокатський запит Архівного відділу Дністровської РВА (супровідний від 10.07.2023 року №01-34/121) а також визнаних відповідачкою [PERSON] обставин, які у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, встановлено, що: заява від імені [PERSON] про анулювання її державного акту, написана не нею, а [PERSON] ; до даної заяви долучена копія паспорта на ім`я [PERSON] ; до заяви долучена копія картки фізичної особи-платника податків на ім`я [PERSON] , однак це картка відповідачки, із зазначенням її податкового номеру та помилкою в написанні її імені; до заяви відповідачкою помилково долучено копію державного акту на землю позивачки. Цим підтверджується твердження позивачки, що вона такої заяви до Сокирянської РДА не подавала та згоди на анулювання її державного акту не надавала. Оскаржуване Розпорядження №551-р в частині земельної ділянки позивачки, винесене по результатах розгляду заяви жителів с.Шебутинці щодо анулювання державних актів, тобто на підставі вищезазначеної заяви відповідачки по справі. Таким чином, є всі підстави для визнання Розпорядження протиправним і в частині відсутності згоди [PERSON] на анулювання її державного акту. Крім того, в Додатку до оскаржуваного Розпорядження, в Списку осіб, яким необхідно анулювати державні акти, в зв`язку з допущенною технічною помилкою при виготовленні, зазначено: [PERSON] (так в документі), с.Шебутинці, серія і номер державного акту ЧВ №033482, всього, га 2,12. Тобто, в Додатку зазначено анкетні дані відповідачки, а номер державного акту, який належить позивачці. Також, згідно Повідомлення Архівного відділу Дністровської районної військової адміністрації від 17.07.2023 року №01-34/122, в матеріалах оригінального примірника Розпорядження РДА №551-р від 10.07.2008 року не знайдено додатку до п.3. Як видно із Розпорядження №551-р, долучений до нього Додаток, який передбачає необхідність анулювання державного акту позивачки, є єдиним, оскільки не пронумерований, а зазначений як «Додаток». Тобто, з викладеного можна зробити висновок, до додаток до п.3 Розпорядження, яким би передбачалося саме відповідачці [PERSON] передати безкоштовно у власність спірну земельну ділянку, відсутній, що підтверджується Листом архівного відділу Дністровської ОВА. На підставі вищезазначеного Розпорядження відповідачці [PERSON] Сокирянською РДА помилково видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, ЯЕ №361941 від 08.01.2009 року на земельну ділянку, кадастровий номер 7324089500:03:001:0224, площею 2,12 га, яка за своєю конфігурацією є ідентичною тій земельній ділянці, яка значиться в Схемі розподілу за №184 і має належати позивачці [PERSON] . Таким чином, як підставу для видачі державного акту ЯЕ №361941 відповідачці зазначено Розпорядження №551-р від 10.07.2008 року, в якому відсутнє рішення щодо передачі їй у власність даної земельної ділянки. З вищенаведеного слідує висновок, що Сокирянською РДА незаконно, всупереч вимогам законодавства визнано таким, що втратило чинність Розпорядження №283-р, незаконно анульовано державний акт позивачки та безпідставно видано на виділену їй у встановленому законом порядку земельну ділянку державний акт на ім`я відповідачки. Крім того, як видно із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №329536548 від 19.04.2023 року, 01.07.2020 року Державним реєстратором Сокирянської міської ради Долінською А.О. на підставі відомостей з ДЗК, серія 21063229 від 01.07.2020 року зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 7324089500:03:001:0224, площею 2,12 га. Відповідно до Відомостей із ДЗК щодо даної земельної ділянки, підставою для реєстрації права власності відповідачки на земельну ділянку є Державний акт ЯЕ 361941 від 08.01.2009 року, виданий відповідачці на підставі оскаржуваного розпорядження Сокирянської РДА. З наведених вище підстав, є обгрунтованим скасувати запис державного реєстратора про реєстрацію права власності відповідачки [PERSON] на цю земельну ділянку. У п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз№яснено, що, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленному порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Згідно ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання правочину недійсним та визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Як передбачено частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №2-3007/11 (провадження №14-525цс18) вказано, що «державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку». З урахуванням вищевикладеного, є всі підстави вважати, що Розпорядження Сокирянської РДА №551 від 10.07.2008 року в частині визнання таким, що втратило чинність Розпорядження Сокирянської РДА №283-р від 17.07.2003 року щодо передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 2,12 га та анулювання державного акту ЧВ №038482, виданного на її ім`я, видано з перевищенням передбачених законодавством повноважень, а також допущених помилок, тобто є незаконним та підлягає визнанню недійсним. Також, як наслідок, підлягає визнанню недійсним державний акт, серія ЯЕ №361941, виданий на ім`я [PERSON] . Крім того, протиправно отримавши державний акт, серія ЯЕ №361941 на земельну ділянку, кадастровий номер 324089500:03:001:0224, площею 2,12 га, відповідачка уклала договір оренди даної ділянки з ТОВ «Сварог-Буковина» від 19.09.2017 року строком на 7 років. Одночасно, [PERSON] та ТОВ «Сварог-Буковина» 19.09.2017 року складено Акт приймання-передачі об`єкту оренди за договором оренди землі від 19.09.2017 року, який підписаний сторонами. Договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за №37189681 від 01.07.2020 року та у Державному земельному кадастрі. Однак позивачка, як власник земельної ділянки, що безпідставно позбавлений своєї власності, договір оренди з ТОВ «Сварог-Буковина» бажання укладати даний договір не мала, своє вилевиявлення на його укладення шляхом підписання договору та передачу земельної ділянки в оренду не виявляла, а з 2015 року обробляє її сама. Тобто, Акт приймання-передачі об`єкту оренди за договором оренди землі від 19.09.2017 року складено про обставини, які насправді не мають місце. Виходячи із встановлених судом обставин, а також заявлених позивачкою позовних вимог, є всі підстави для скасування запису державного реєстратора про договір оренди земельної ділянки. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цуими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно з ст.202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Частиною 3 ст.203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ними не виникли. Відповідно до ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі можуть зазначатися інші умови. У разі ж, якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Відповідно до ч.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно з ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Ст.218 ЦК України передбачено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. З урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.06.2020 року у справі №145/2047/16-ц (провадження №14-499цс19), враховуючи те, що договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Сварог-Буковина» позивачка не підписувала, його істотні умов з орендарем не узгоджувала, ефективним способом захисту прав позивача є звернення до суду з позовом про повернення земельної ділянки, яка є предметом оренди, а не визнання такого правочину недійсним. Тому, у суду є всі підстави вважати даний договір неукладеним. При цьому, слід врахувати, що підписавши договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Сварог-Буковина», відповідачка [PERSON] не передала орендарю земельну ділянку і дана ділянка з 2015 року і до цього часу перебуває в користуванні позивачки, тому підстави для витребування земельної ділянки, відсутні. Разом з тим, право власності відповідачки [PERSON] на земельну ділянку 2,12 га, а також обтяження у вигляді договору оренди від 19.09.2017 року зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі №359/3373/16-ц (провадження №14-2цс21) зроблено висновок, що «застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, його порушення, невизнання або оспорення та спричиненими цими діяннями наслідками». У постановах Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі №910/3009/18 (провадження №12-204гс19), від 19.01.2021 року у справі №916/2861/18 (провадження №12-140гс19, пункт 98) та багатьох інших постановах зазначено, що застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушенного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист має бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі №802/3/18-а зазначено, що належним способом захисту права або інтересу є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності. Суд вважає, що визнавши недійсним державний акт на землю на ім`я відповідачки, а також враховуючи, що договір оренди земельної ділянки є нікчемним, тобто не укладеним, є всі підстави для задоволення позовних вимог про скасування запису про державну реєстрацію права власності відповідачки на земельну ділянку та скасування запису про договір оренди даної землі. Саме такий спосіб захисту порушенного права позивачки є ефективним та не буде викликати необхідності її повторного звернення до суду. Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 30.07.2020 року у справі №357/7734/18, належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження, має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Тобто, належним відповідачем за позовом є [PERSON] . Як вбачається з листа Дністровської районної військової адміністрації від 03.07.2023 року №01-28/1352, Дністровська РВА є правонаступником Сокирянської районної державної адміністрації у зв`язку з реорганізацією, згідно постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених постановою КМУ від 16.12.2020 року №1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій». Однак, відповідно до п.21 Перехідних положень ЗК України, в редакції Закону України від 28.04.2021 року №1423-ІХ, який набрав чинності з 01.01.2019 року, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Отже, належними відповідачами по справі є Дністровська РВА та Сокирянська міська рада. Оскільки Центр надання адміністративних послуг, державний реєстратор якого здійснив державну реєстрацію права власності відповідачки на земельну ділянку та обтяження у вигляді договору оренди даної земельної ділянки, не є юридичною особою, а є підрозділом Сокирянської міської ради, то, відповідно, і в даній частині рада є належним відповідачем. Насамкінець, оскільки відповідачкою [PERSON] укладено спірний договір оренди землі з ТОВ «Сварог-Буковина», то дане товариство також є належним відповідачем. В матерілах, що долучені до оскаржуваного Розпорядження №551-р відсутні докази, які б підтверджували, що позивачку ознайомлено з даним Розпорядженням після його винесення. Відповідачі не надали суду докази на спростування даного твердження позивачки. Заява про анулювання державного акту подана від імені позивачки відповідачкою, шляхом власноручного написання відповідної заяви, з долученням її копії паспорта та РНОКПП. Також, відповідачами не надано суду доказів на підтвердження факту повідомлення позивачки державним реєстратором про вчинення запису про державну реєстрацію права власності відповідачки [PERSON] на земельну ділянку. Так само, без повідомлення позивачки, відповідачкою укладено з ТОВ «Сварог-Буковина» договір оренди земельної ділянки, а державним реєстратором вчинено запис про реєстрацію такого договору. Ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Однак, під час судового провадження представниками відповідачів не подано до суду заяв про застосування позовної давності. У постановах Верховного Суду від 05.03.2021 року у справі №372/2876/17 (провадження №61-9568св20) та від 27.01.2021 року у справі №175/4348/17 (провадження №61-12868св19) зазначено, що: «передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами факту порушення (невизнання, оспорювання) цього права на земельну ділянку». Долученими до позовної заяви доказами підтверджується той факт, що оскаржуваним Розпорядженням Сокирянської РДА №551-р позивачку протиправно позбавлено права власності на земельну ділянку, на яку вона мала право, і протиправно видано відповідачці державний акт на дану земельну ділянку. Отже, вона має право звернутися до суду, за захистом моїх прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі №128/3751/14-а зроблено наступний правовий висновок: Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. Аналіз зазначених обставин справи та норм права дає суду підстави вважати, що спір щодо скасування запису про державний акт та державної реєстрації земельної ділянки має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства. Тобто, даний спір має вирішуватися судом в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовними вимогами сплатила судовий збір в розмірі 4294,40 грн., враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір у повному розмірі в рівних частках, а саме по 1073,60 грн. з кожного. На підставі ст.19 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009, ст.ст.116,125,152,155,158 ЗК України, ст.ст.11,16,21,203,215,218,321 ЦК України, ст.14 Закону України «Про оренду землі», ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та

Outcome: approved