Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.08.2021 звернулася в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Позовна заява обґрунтована тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2014 року по 2020 рік, мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Позивач вказувала, що відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, спілкується з сином періодично, не надає згоди на реєстрацію дитини за фактичним місцем проживання. В своїй позовній заяві просила визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.09.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.05.2023 справу прийнято до провадження суду. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.09.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради просив розглядати справу без участі представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 14.02.2014 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.05.2020 в справі № 644/1754/20, яке набрало законної сили. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю [PERSON] . Статтею 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 150 СК України батьки мають обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з нормами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , фактично проживає з матір`ю [PERSON] , яка опікується інтересами і потребами дитини, піклується про неї, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Питання визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , 2014 року народження, було предметом розгляду органу опіки та піклування. Згідно з висновком органу опіки та піклування Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Встановивши дані обставини, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, ухвалюючи рішення у найвищих інтересах дитини та для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, суд приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved