Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Подану позовну заяву обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 29.09.2016 року. У період шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Протягом певного часу у подружжя погіршилися стосунки та вони фактично припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Позивач з березня 2022 року разом із дитиною перебуває у Німеччині, де отримала статус тимчасового захисту і найближчим часом не вбачає можливості повернення в Україну. Крім того складні відносини між подружжям, які склалися до початку війни не додають мотивації та бажання налагоджувати сімейні відносини, а відтак шлюб існує формально. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.09.2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.10.2023 року клопотання відповідача про зупинення провадження у справі для надання сторонам строку на примиреннязалишено без задоволення. В судовому засіданні представник позивача подану позовну заяву підтримала, просила шлюб розірвати, вказала, що позивач категорично заперечує можливість примиритися та зберегти шлюб. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу заперечував, пояснив, що з березня 2022 року дружина виїхала разом із дитиною за кордон. З березня 2022 року спілкування із дружиною відбувається виключено через засоби зв`язку, він бажає зберегти сім`ю заради дитини. Вислухавши вступне слово представника позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 вересня 2016 року у Дніпровському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2018. У період шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. При таких обставинах суд приходить до висновку , що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved