Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

11.09.2023 року заявник [PERSON] звернулась до Болградського районного суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме просить встановити факт того, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що навесні 2023 року її сина мобілізували до Збройних Сил України для захисту нашої країни від російської агресії. [INFO] син загинув на війні. Відповідно до ст.ст.16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. У випадках, зазначених у п.п.1,3 п.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Однак у зв`язку із розбіжностями у документах, які підтверджують факт споріднення її та покійного сина, а саме різниця в прізвище: за її паспортом « [PERSON] », а за паспортом сина « [PERSON] », отримати гарантовану їй, як матері загиблого військовослужбовця, грошову допомогу не вбачається можливим. Враховуючи викладене вона змушена звернутися до суду з цією заявою. Заявниця [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій підтримала вимоги з наведених в ній підстав, просила справу розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи - Болградського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать докази про отримання 02.10.2023 року судової повстки працівником центру Старшиновою, але про причини своєї неявки не повідомили, з заявами про відкладення розгляду не зверталися, своєї позиції з приводу заявлених вимог не висловили. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Родинні відносини (споріднення) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Судом встановлено, що [INFO] народився, мовою оригіналу « [PERSON] », його матір`ю відповідно до свідоцтва є, мовою оригіналу « [PERSON] », це підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 23 серпня 1980 року Криничненською сільською радою Болградського району на підставі актового запис про народження за №53 від 23.08.1980 року (а.с.6). Відповідно до паспорту громадянина України (книжка) серії [NUMBER] , який виданий 03 жовтня 1996 року Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області прізвище сина заявника на українській мові зазначено « [PERSON] », в той час як на другій сторінці паспорта російською мовою також зазначено « [PERSON] », тобто в паспорті наявна помилка у перекладі прізвища, вірним перекладом буде « [PERSON] » (а.с.3). В паспорті громадянина України (книжка) серії [NUMBER] , який виданий 16 червня 1999 року Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області прізвище заявника на українській мові зазначено « [PERSON] », в той час як на другій сторінці паспорта російською мовою також зазначено « [PERSON] » (а.с.4). [INFO] [PERSON] помер, місце смерті зазначено селище Урожайне Волноваського району Донецької області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 29 серпня 2023 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису про смерть за №516 від 29 серпня 2023 року (а.с.7). Родинні відносини також підтверджені довідками директора ліцею Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області №69 від 31.08.2023 року, відповідно до якої [PERSON] син [PERSON] навчався з 01.09.1986 року по 20.06.1997 року в Криничненської загальноосвітньої школі І-ІІІ ступенів та довідкою Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області за №1379 від 01.09.2023 року, відповідно до якої [PERSON] , 21.03.1960 року за записами в погосподарській книзі №10 за 1980-1982 року є мамою [PERSON] , [INFO] (а.с.5 та на звороті). Відповідно до ч.2 ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі - Закон) у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Частиною 1 ст. 16 Закону передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які прив`язанні на навчанні або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державною виплата, що здійснюється особам, які згідно з цім Законом мають право на її отримання. Згідно з п.1 ч.2 ст. 16 Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть наслала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військово служби. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що сім`ям загиблих (померлих внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм) осіб виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). За таких обставин, право на отримання одноразової грошової допомоги має заявник як мати загиблого [PERSON] , інших членів сім`ї померлого [PERSON] суд у даній справі не встановлює. Відповідно до п.7 Постанови пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Заявниця зверталася до Болградського районного територіального центру комплектації соціальної підтримки з приводу отримання одноразової грошової допомоги пов`язаної зі смертю сина, але їй було повідомлено, що документи не приймуть через розбіжності в написанні їх з сином прізвищ, що стало приводом для звернення до суду. Як встановлено судом, підтвердження факту родинних відносин між заявницею та [PERSON] необхідне їй для отримання грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, отримати яку на даний час вона позбавлена можливості внаслідок зазначених вище розбіжностей в документах. За таких обставин, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved