Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та повернення дошлюбного прізвища. В обґрунтування вимог, посилалася на те, що спільне проживання неможливе через складні взаємини, що привели до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного, крім того, позивач і відповідачка спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника (а.с.20). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав суду заяву, згідно з якою вимоги позову визнав в повному обсязі та просив справу розглядати за його відсутності (а.с.21). Рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Крім визнання відповідачем позову встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 листопада 2021 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Сім`я існує формально, подальше збереження сім`ї не можливо, оскільки подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Згідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову. Статтею 110 СК України, визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Щодо позовних вимог позивачки про повернення її дошлюбного прізвища, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне. ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а саме ст. 15, 16 встановлюють, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Державна реєстрація зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) (далі - зміна імені) проводиться лише стосовно громадян України. Державна реєстрація зміни імені проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, за місцем її проживання за наявності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Згідно Наказу МЮУ від 18.11.2003 року №140/5про внесення змін та доповнень до Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, п.5.4., реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться за письмовою заявою подружжя або одного з них за пред`явленням копії рішення суду (витягу з рішення суду) про розірвання шлюбу, що набрало чинності, а також паспорта або паспортного документа, квитанції про сплату державного мита. Відповідно до п.5.11 вищевказаного Наказу, той з подружжя, який бажає, щоб йому було присвоєно дошлюбне прізвище, повинен заявити про це письмово відділу реєстрації актів цивільного стану при поданні заяви про реєстрацію розірвання шлюбу. Про присвоєння одному із подружжя дошлюбного прізвища відділи реєстрації актів цивільного стану проводять відповідний запис у паспорті або паспортному документі заявника. Постанова КМУ від 11.07.2007 року №915 Про затвердження Порядку розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи встановлює, в разі розірвання шлюбу до заяви про зміну імені додається свідоцтво про розірвання шлюбу. Згідно прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сиди або свідоцтво про розірвання шлюбу. Отже, рішення суду про розірвання шлюбу є достатньою правовою підставою для присвоєння дошлюбного прізвища, тим з подружжя, який бажає його відновити. Аналізуючи вищевикладене, судом не вбачається підстав для задоволення вимог позивачки в частині відновлення їй дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст. 110-113 СК України,

Outcome: partial