Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

КП «Вінницяоблтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь КП «Вінницяоблтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі 42740,67 грн., з яких: 40347 грн. - основний борг, 515,98 грн. - 3% річних, 1877,69 грн. - інфляційні втрати, а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. Позов мотивований тим, що [PERSON] , на праві приватної власності належить помешкання за адресою: [ADDRESS] , яке забезпечується житлово-комунальниими послугами, які надаються КП «Вінницяоблтеплоенерго». Відповідач користується наданими послугами, проте не оплачує їх, внаслідок чого утворилась заборгованість, у зв`язку з наведеним, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с. 31) Представник позивача КП «Вінницяоблтеплоенерго» у судове засідання не з`явився, проте надав клопотання, в якому розгляд справи просив проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що комунальне підприємство «Вінницяоблтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених «Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року №630, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року №2633-ІV, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.06.2018 року за №2189-VІІІ. КП «Вінницяоблтеплоенерго» запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, опублікувавши 01.10.2021 типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води (а.с.5-8) та типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії (а.с. 9-12). Також зміст договорів розміщено на веб-сайті підприємства. (а.с. 13-15) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №334127052 від 31.05.2023, квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.16). Дане помешкання відповідача [PERSON] забезпечується послугами централізованого теплопостачання, що надаються КП «Вінницяоблтеплоенерго», що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку (а.с. 17-20). Відповідно до вказаної виписки, заборгованість [PERSON] станом на червень 2023 року становить 40691,62 грн. Згідно із розрахунком витрат від інфляції та 3% річних за період з 01.11.2021 до 23.02.2022, заборгованість [PERSON] становить: 515,98 грн. - 3% річних, 1877,69 грн. - інфляційні втрати. (а.с. 21) Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону передбачено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Звернувшись в суд з позовом КП «Вінницяоблтеплоенерго» заявлено вимогу про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, обґрунтовуючи вимогу наданням таких послуг та відсутністю їх оплати. Положеннями статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не як право сторін. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25 вересня 2019 року справа № 522/401/15-ц. Відповідно до абзаців 1, 2, 3 частини 5статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги, співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Крім того, відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Матеріалами справи встановлено, що відповідач своєю поведінкою засвідчив свою волю до настання відповідних правових наслідків, а саме: отримання послуг з централізованого теплопостачання, а тому договори про надання комунальних послуг (постачання гарячої води та теплової енергії) (зміни до них) вважаються укладеними у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги КП «Вінницяоблтеплоенерго». Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1ст. 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц зазначено, що: «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Судом встановлено, що відповідач забезпечується послугами з посачання гарячої води та теплової енергії, які надає позивач, та за які відповідач своєчасно не сплачує кошти, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі 40347 грн. Крім цього, статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За весь час прострочення сплати платежів за період з 01.11.2021 до 23.02.2022 нараховані інфляційні в розмірі 1877,69 грн. та 3% річних в розмірі 515,98 грн., які правомірно заявлені позивачем до стягнення. Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved