Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 206312,41 гривень, а також судовий збір у розмірі 2063,10 гривень. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач є власником автомобілю «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] . 03 червня 2023 року у м. Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення між автомобілем «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача, та автомобілем «ТАТА», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року по справі №521/16050/23 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Позивач вказує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, її цивільно-правова відповідальність, як власника автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] була застрахована у АТ «СК «ІНГО», Поліс ЕР/210898111 Ліміт відповідальності за Полісом за шкоду завдану майну потерпілого 130000,00 гривень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до Полісу ЕР/209625757 була застрахована у АТ «СК «Країна» (власник транспортного засобу ТОВ «Партнер Дістрібьюшн»). Ліміт відповідальності за Полісом за шкоду завдану майну потерпілого 130000,00 гривень. Позивач звернула увагу, що АТ «СК «ІНГО» та АТ «СК «Країна» - є страховими компаніями-учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків затвердженої протоколом Президії МТСБУ №376/2016 від 10.03.2016 року. Скориставшись Угодою про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позавачем до свого страховика АТ «СК «ІНГО» 15 червня 2023 року було подано повідомлення про страховий випадок. В подальшому, 28 червня 2023 року подано заяву на виплату страхового відшкодування. В свою чергу, 30 червня 2023 року з боку АТ №СК «ІНГО», відповідно до платіжної інструкції №l3520 позивачу було відшкодовано страхове відшкодування за даним страховим випадком у розмірі ліміту за Полісом ЕР/210898111, тобто суму у розмірі 130000,00 гривень. Разом із цим, оскільки розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди значно перевищує ліміт відшкодування за Полісом ЕР/210898111, з метою визначення дійсного розміру шкоди, позивачем було організовано проведення експертного огляду. Відповідно до звіту №07-014 від 18 липня 2023 року з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] визначено, що відновлення транспортного засобу є економічно недоцільним, оскільки вартість відновлювального ремонту вище дійсної вартості транспортного засобу. Вартість матеріального збитку, спричиненого позивачу, як власнику автомобіля визначається рівною ринковій вартості даного автомобіля на даний період часу і становить 370622,93 гривень. В свою чергу, ринкова вартість автомобіля, з урахуванням його аварійних пошкоджень, отриманих 03 червня 2023 року становить 37310,52 гривень. Як стало відомо позивачу, на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] здійснював свої службові зобов`язання на посаді водія ТОВ «Партнер Дістрібьюшн», а тому позивач, на підставі ст.ст. 1172, 1194 ЦК України, вирішила звернутися до ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» з вищевказаним позовом з метою відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Згідно з наданим позивачем розрахунком, з відповідача належить стягнути 206312,41 гривень (Розрахунок: 370622,93 гривень (ринкова вартість автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] ) + 3000,00 (оплата послуг спеціаліста по визначенню вартості матеріального збитку) = 373622,93 гривень 130000,00 гривень (виплата страхового відшкодування за лімітом Полісу ЕР/210898111) 37310,52 гривень (вартість залишків транспортного засобу) = 206312,41 гривень. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. [PERSON] подала до суду клопотання, в якому позов підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутність. Зазначила, що в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалені судом заочного рішення. Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн» про дату, місце та час судового засідання повідомлено належним чином, представник відповідача відзив на позов до суду не надав. [PERSON] про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, будь-яких заяв та клопотань не подавав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної у заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року по справі №521/16050/23, 03.06.2023 року, о 14 годині 30 хвилин, по вул. Інглезі, 11/1, в м. Одесі, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ТАТА», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та швидкості руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження,. Зазначеною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 11-12). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 8-9). Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] була застрахована у АТ «СК «ІНГО», Поліс ЕР/210898111. Ліміт відповідальності за Полісом за шкоду завдану майну потерпілого 130000,00 гривень (а.с. 13). Скориставшись Угодою про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON] до свого страховика АТ «СК «ІНГО» 15 червня 2023 року було подано повідомлення про страховий випадок (а.с. 16). В подальшому, 28 червня 2023 року позивач подала заяву на виплату страхового відшкодування (а.с. 17). В свою чергу, 30 червня 2023 року з боку АТ №СК «ІНГО», відповідно до платіжної інструкції №l3520, позивачу було відшкодовано страхове відшкодування за даним страховим випадком у розмірі ліміту за Полісом ЕР/210898111 130000,00 гривень (а.с. 21). Разом із цим, відповідно до звіту №07-014 від 18 липня 2023 року з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] вбачається, що вартість матеріального збитку, спричиненого позивачу, як власнику автомобіля визначається рівною ринковій вартості даного автомобіля на даний період часу і становить 370622,93 гривень. В свою чергу, ринкова вартість автомобіля, з урахуванням його аварійних пошкоджень, отриманих 03 червня 2023 року становить 37310,52 гривень (а.с. 22-31). Тобто, відновлення транспортного засобу є економічно недоцільним, оскільки вартість відновлювального ремонту вище дійсної вартості транспортного засобу. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах із ТОВ «Партнер Дістрібьюшн», яке є власником автомобіля «ТАТА», д.н.з. [NUMBER] . Вказані обставити підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №089600 від 03.06.2023 року (а.с. 10), а також листом ГУ ПФУ в Одеській області (а.с. 29). Встановлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до Полісу ЕР/209625757 була застрахована у АТ «СК «Країна» (власник транспортного засобу ТОВ «Партнер Дістрібьюшн»). Ліміт відповідальності за Полісом за шкоду завдану майну потерпілого 130000,00 гривень (а.с. 14). Судом також встановлено, що АТ «СК «ІНГО» та АТ «СК «Країна» - є страховими компаніями-учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків затвердженої протоколом Президії МТСБУ №376/2016 від 10.03.2016 року (а.с. 15). Отже, між сторонами виникли позадоговірні зобов`язання у зв`язку із завданням майнової шкоди, які регулюються\~главою 82 ЦК України\~та\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з розміщеної на сайті МТСБ «Інформації про систему Прямого врегулювання збитків», пряме врегулювання збитків (ПВЗ) це система, в якій страховик, який застрахував цивільно-правову відповідальність потерпілого, в частині відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого, виконує обов`язки страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність особи, відповідальної за скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Така система не вимагає від страхувальника укладання додаткових договорів страхування, крім договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТЗ), укладеного з страховиком учасником системи ПВЗ. Частиною 1 ст. 1172 ЦУ України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до\~ст.\~30\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» транспортний\~засіб вважається\~фізично знищеним,\~якщо його\~ремонт є\~технічно неможливим\~чи економічно\~необґрунтованим.\~Ремонт вважається\~економічно необґрунтованим,\~якщо передбачені\~згідно з\~звітом (актом)\~чи висновком\~про оцінку,\~виконаним оцінювачем\~або експертом\~відповідно до\~законодавства,\~витрати на\~відновлювальний ремонт\~транспортного засобу\~перевищують вартість\~транспортного засобу\~до дорожньо-транспортної\~пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача вартості проведеного автотоварознавчого дослідження в розмірі 3000,00 гривень, то суд вважає, що зазначені витрати не є збитками в розумінні ч. 2\~ст.\~22\~ЦК України та шкодою в розумінні ст. 28\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не можуть бути відшкодовані. Крім того,\~зазначене дослідження\~було проведено\~поза межами\~судового розгляду\~справи не\~на підставі\~ухвали суду\~про призначення\~судової експертизи,\~у зв`язку\~з чим\~ці витрати\~не є\~судовими витратами\~відповідно до\~ст.\~33 ЦПК України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн», за участі третьої особи: [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в частині стягнення вартості проведеного автотоварознавчого дослідження в розмірі 3000,00 гривень задоволенню не підлягають. Задовольняючи позов частково, суд звертає увагу, що відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Згідно з ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.\~1,\~ч.\~1\~ст.\~176\~ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. Відповідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову по даній справі становить 206312,41 гривень, який задоволено на 99,85%. Тобто з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2063,10 гривень.

Outcome: partial