Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом вказавши, що [INFO] померла його матір [PERSON] , яка за життя заповіла йому належні їй на праві власності дві земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області з кадастровим номером 73207850000:01:004:0288 площею 0,785 га та з кадастровим номером 73207850000:01:004:0289 площею 0,2616 га. На час відкриття спадщини проживав окремо від спадкодавця та про існування заповіту дізнався у грудні 2022 року. З метою оформлення спадщини, звернувся до нотаріуса, втім, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через пропуск строку для прийняття спадщини. Необізнаність щодо існування заповіту на його думку є поважною причиною, тому просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак від його представника, [PERSON] до суду надійшла заява якою просив розглянути справу у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Герцаївська міська рада Чернівецького району Чернівецької області свого представника в судове засідання не направила, проте у письмовій заяві наданій суду, просили розглянути справу у їх відсутності, проти позову не заперечують. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне вказати про наступне. Судом встановлено, що [INFO] у с. Тернавка Чернівецького (колишнього Герцаївського) району у віці 84 років померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть мерії [NUMBER] (а.с.04). За життя [PERSON] склала заповіт на користь позивача, який був посвідчений секретарем виконкому Тернавської сільської ради Герцаївського району 02 вересня 2019 року та зареєстрований в реєстрі за № 86 за змістом якого вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] , тобто позивачу дві земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області з кадастровим номером 73207850000:01:004:0288 площею 0,785 га та з кадастровим номером 73207850000:01:004:0289\~площею 0,2616\~га (а.с. 03 зворот). Відтак, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в т.ч. вищевказані земельні ділянки, яка належала останній на праві власності про що свідчать Витяги № 173178530 та № 173074376 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом, має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6 -1320цс17. Відповідно до матеріалів спадкової справи [PERSON] позивач, 14 березня 2023 року подав приватному нотаріусу Герцаївського нотаріального округу Чернівецької області Лис Л.Г. заяву про прийняття спадщини після смерті матері (час реєстрації заяви -16.03.2023 року). За таких обставин, позивач пропустив передбачуваний законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач послався на те, що дізнався про існування заповіту у грудні 2022 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно відомостей Тернавської сільської ради Герцаївського району (довідки №№ 442,443 від 14 березня 2023 року) [PERSON] на момент смерті була зареєстрована в [ADDRESS] та проживала на час смерті одна. Позивач за паспортом громадянина України зареєстрований у [ADDRESS] . Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, вбачається що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] була заведена 16 березня 2023 року на підставі заяви позивача. Інших спадкоємців окрім позивача, які після смерті [PERSON] мають право на спадщину, в т.ч. обов`язкової частки у матеріалах спадкової справи відсутні. З оглядну на зміст норм чинного законодавства, зважаючи на обставини за яких позивач дізнався про наявність заповіту, тобто на момент відкриття спадщини він не був необізнаний про наявність заповіту складеного на його користь, суд приходить до висновку, що причина пропуску позивачем строку прийняття спадщини є поважною, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а тому, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 1220-1223, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved