Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Представник позивача\~звернулася до\~суду із\~позовом до\~Снятинської міської\~ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії І-ІФ № 016840, виданого 30.11.2001 р., площею 0,2459 га та 0,4787 га, що розташовані на території Княженської сільської ради, Коломийського району Івано-Франківської області. 05.07.2023 р. позивачка звернувся до державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що державний акт на вказані земельні ділянки, виданий на ім`я померлої [PERSON] після її смерті. Представник позивачки зазначає, остання є єдиним спадкоємцем за заповітом до всього майна після смерті [PERSON] , що підтверджується довідкою нотаріуса № 718/02-14 від 05.07.2023 р. На підставі наведеного представник позивачки просить визнати за останньою право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2459 га та 0,4787 що розташовані на території Княженської сільської ради, Коломийського району Івано-Франківської області Представник позивачки подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача Снятинської міської ради Анатійчук В. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що остання померла [INFO] . Відповідно заповіту складеного 25.08.1998 р., зареєстрованого в реєстрі за №74 [PERSON] , заповіла все своє майно [PERSON] (позивачці по справі). Згідно із довідки №718/02-14 від 05.07.2023 р. виданої державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори, відомо, що спадкоємцем за заповітом всього майна після смерті [PERSON] є [PERSON] , (позивачка по справі) жителька с. Княже Коломийського району. Інших спадкоємців немає. Спадкова справа №94/2005. Із довідки №594 від 24.07.2023 р. виданої старостинським округом №2 Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області вбачається, що на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою [ADDRESS] проживала та зареєстрована була тільки [PERSON] . На підставі державного акту на право власності на землю, серії І-ІФ № 016840, виданого 30.11.2001 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №192, [PERSON] належали земельні ділянки, площею 0,2459 га та 0,4787 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Княженської сільської ради. Відповідно до Витягу із Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 0,4784 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - кадастровий номер 2625282600:05:001:0383, яка розташована на території Княженської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області на праві власності належить [PERSON] . Згідно із Витягу із Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 0,2459 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - кадастровий номер 2625282600:05:001:1637, яка розташована на території Княженської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області на праві власності належить [PERSON] . Постановою державного нотаріуса першої Снятинської Державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області Білоконь К.С від 05.07.2023р. №719/02-31 відмовлено [PERSON] , [INFO] , жительці с. Княже, Коломийського району Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2459 га та 0,4787 га, що розташовані на території Княженської сільської ради, Коломийського району Івано-Франківської області, у зв`язку із тим, що державний акт на земельну ділянку виданий на ім`я померлої після її смерті. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2459 га та 0,4787 га, що розташовані на території Княженської сільської ради, Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved