Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] та внести відомості до актового запису №5 від 05.10.2017 року про народження [PERSON] , складеного Виконавчим комітетом Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області, вказавши в графі батько - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, (РНОКПП [NUMBER] ), змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ім`я, по батькові, дату та місце народження дитини залишити без змін. Свої вимоги мотивував тим, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Так, з весни 2016 року вони почали проживати фактично однією сім`єю та вести спільне домашнє господарство. Проживали в с. Нова Кочубеївка Полтавського (Чутівського) району Полтавської області. У період з 2016 по 2020 рік декілька разів змінювали місце проживання, спочатку жили у будинку батьків позивача, потім у будинку, який належав бабусі відповідачки, пізніше у будинку [PERSON] [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] . Реєстрацію народження сина відповідачка здійснила самостійно, не повідомивши про це позивача. 15.10.2017 року Виконавчим комітетом Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області був складений актовий запис № 5 відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Влітку 2020 року [PERSON] та [PERSON] припинили відносини та почали проживати окремо. З березня 2022 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Син [PERSON] продовжує проживати разом з матір`ю [PERSON] . Позивач ставиться до [PERSON] як до сина, цікавиться його життям, постійно спілкується з [PERSON] через Viber та інші месенджери, вона надсилає йому фото та відео сина, що підтверджує визнання відповідачкою батьківства [PERSON] відносно [PERSON] . Для матеріального забезпечення сина позивач здійснює грошові перекази на картковий рахунок, вказаний відповідачкою, купує та надсилає певні речі для сина через «Нову Пошту». Зокрема, з картки дружини позивача [PERSON] на картку старшого сина відповідачки [PERSON] здійснено грошові перекази 17.07.2021 року у розмірі 2000 грн., 27.11.2021 року у розмірі 1000 грн., 25.12.2021 року у розмірі 1000 грн., 05.03.2022 року у розмірі 1000 грн., 20.09.2022 року у розмірі 1000 грн., 05.04.2022 року у розмірі 1000 грн., 03.05.2022 року у розмірі 1000 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача, адвокат Понятенко А.Й. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач та її представник, адвокат Панченко О.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Суд дослідивши докази наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення відповідача, представників сторін та свідків вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2016 року в с. Нова Кочубеївка Полтавського (Чутівського) району Полтавської області. Від спільного проживання [INFO] народився син [PERSON] . Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00039157643 від 05.04.2023 року, батьком [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] , громадянство: Україна, матір`ю - [PERSON] , [INFO] , громадянство: Україна, номер актового запису 5 від 05 жовтня 2017 року. Відомості про батька внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері (а.с.67-68). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , суду повідомив, що з 2016 року [PERSON] і [PERSON] проживали на [ADDRESS] , потім перейшли жити до бабусі відповідачки і жили там до народження сина до 2017 року. Коли відповідачка перебувала у пологовому будинку, [PERSON] у вересні взяв у нього гроші у борг і сказав, що гроші потрібні в лікарню [PERSON] , у жовтні борг повернув. Потім позивач та відповідачка переїхали проживати у будинок по [ADDRESS] , який купили батьки [PERSON] . У господарстві позивача та відповідачки були кози, позивач косив козам траву та заготовляв сіно. Свідок приводив до них покупців на кіз. Згодом [PERSON] поїхав на заробітки в Одесу, там одружився і більше сюди не приїжджав, звідти присилав речі для сина [PERSON] , які передавав своєю сестрою для [PERSON] [PERSON] у 2020 році був 4 рази свідком як позивач передавав посилки для [PERSON] . Свідок [PERSON] , суду повідомила, що вона є матір`ю відповідачки та з позивачем є односельцями. У 2016 році у її дочки були відносини з позивачем, у період з березня по листопад 2016 року вони проживали у будинку його батьків по [ADDRESS] . Батько [PERSON] купив їм козу, пожили вони місяць чи два, а потім позивач почав пити, «буянити», неодноразово бив відповідачку. У листопаді 2016 року відповідачка перейшла разом зі своїм старшим сином жити до своєї бабусі (мати свідка) по [ADDRESS] . В пологовий будинок відповідачку відвозили та забирали з пологового будинку її батьки. Всі витрати на лікарню взяли на себе батьки [PERSON] . У грудні 2017 року відповідачка разом зі своїми дітьми переїхала проживати у будинок, який купили її батьки по [ADDRESS] . [PERSON] там не було, він проживав у своєї матері. Свідок [PERSON] , суду повідомив, що він є батьком відповідачки, до народження [PERSON] його дочка проживала разом з позивачем у нього вдома. Свідок купив їм козу, яку потім позивач пропив, всього у них було 2 кози. Восени 2016 року відповідачка переїхала разом зі своїм старшим сином жити до своєї бабусі (його тещі) по [ADDRESS] . Коли [PERSON] була вагітна, то всі витрати в пологовому будинку взяли на себе свідок [PERSON] та його дружина (мати відповідачки), операцію робили теж за їх рахунок. Бабуся хворіла і щоб жила сама, перед Новим Роком в 2017 році свідок зі своєю дружиною (батьки відповідачки) купили [PERSON] будинок на [ADDRESS] . Як [PERSON] ще не було і року, то до [PERSON] приходив [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння та хотів вчинити відносно неї дії сексуального характеру, після чого [PERSON] подзвонила до батька [PERSON] , після того свідок поїхав до батьків [PERSON] і сказав: « Зробіть що небудь, інакше я його посаджу». Мати [PERSON] (бабуся [PERSON] ), на вулиці на [PERSON] говорила «байстрюк». Дитина нічого не говорила про те, що спілкується з бабою ( [PERSON] ). Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є кумою відповідачки, хрещеною матір`ю [PERSON] . [PERSON] і [PERSON] навчалися у одній школі в с. Нова Кочубеївка, Полтавського району Полтавської області. З 2020 року почали кумувати, товаришувати, коли приходила до відповідачки на свята та дні народження, то там були лише родичі, [PERSON] там не було. Відповідачка проживає у будинку на двох господарів, одна з двома дітками. Подарунки баба [PERSON] не приносила. Про те, що [PERSON] є батьком [PERSON] , відповідачка їй цього не говорила. З 2020 року подарунків вона від [PERSON] не бачила. У період з 2016 року по 2019 рік [PERSON] не відомо з ким проживала відповідачка. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є сусідкою, жила напроти [PERSON] , переїхала в будинок в с. Нова Кочубеївка Полтавського району, Полтавської області весною 2016 року, позивач і відповідачка переїхали літом 2016 року. Позивач випивав, бачила як до них часто приїжджала швидка допомога, бив [PERSON] , коли вона ще не була вагітна. У позивача та відповідачки був город, у господарстві у них були кури та коза. [PERSON] допомагають її батьки, купили для неї будинок в якому проживає вона сама з дітьми. Відповідно до висновку генотипоскопічного експертного дослідження №38315 від 17.07.2023 року ймовірність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , в рамках проведеного дослідження складає 99,9999998% (а.с.103). Відповідно до частин 1- 3 статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). На підставі абз. 1 ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ про визнання батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Як встановлено судом згідно висновку генотипоскопічного експертного дослідження №38315 від 17.07.2023 року(далі за текстом також - Висновок) ймовірність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , в рамках проведеного дослідження складає 99,9999998% (а.с.103). Суд не погоджується з доводами представника відповідача адвоката Панченко О.О. щодо визнання Висновку недопустимим доказом по причині його невідповідності ст.ст.102,108 ЦПК України, ЗУ «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року № 4038-XII(далі за текстом також - Закон) з огляду на наступне. У відповідності до ст.7 Закону судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз. У даній справі суд ухвалою від 12.04.2023 року призначив судову молекулярно-генетичну експертизу із запитанням наявності кровного споріднення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причому доручив проведення вказаної експертизи ТОВ «Мама Папа»(вул.Тарасівська, 2/21 м.Київ п/і01033). Відповідно до п.1.4. Інструкції «Про проведення судово-медичної експертизи», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.95 р. N 6 до компетенції судово-медичної експертизи належить: 1.4.1. Експертиза трупів у випадках насильницької смерті ; 1.4.2. Експертиза трупів при підозрі застосування насилля або з інших обставин, що обумовлюють необхідність такої експертизи; 1.4.3. Експертиза потерпілих, обвинувачених та інших осіб ; 1.4.4. Експертиза речових доказів ; 1.4.5. Експертиза за матеріалами кримінальних та цивільних справ. Отже, вид експертизи, призначений судом, не відноситься до виду експертиз, проведення яких обов`язково виключно державними спеціалізованими установами та судовими експертами, що включені до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов`язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень розділу III цього Закону(ст.10 Закону). Експертне дослідження №38315 від 17.07.2023 року було проведено завідувачем лабораторією [PERSON] , яка має повну вищу освіту за спеціальністю «генетика», диплом магістра з відзнакою [NUMBER] , обізнана про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок(а.с.86), у Висновку відображено відібрання зразків епітелію [PERSON] та [PERSON] (в присутності відповідача [PERSON] ), також зроблено опис дослідження та зазначено які методики діагностики використано(а.с.96). Крім того ТОВ «Мама Папа», де працює гр. [PERSON] , має ліцензію за спеціальністю «генетика», про що свідчить відповідний витяг відомостей з бази даних Ліцензійного реєстру МОЗ України суб`єктів господарювання, які провадять господарську діяльність з медичної практики(а.с.104). Таким чином, компетентний фахівець [PERSON] (повна вища освіта за спеціальністю «генетика», диплом магістра з відзнакою) підприємства ТОВ «Мама Папа» з наявною профільною ліцензією(спеціальність - «генетика») склала висновок генотипоскопічного експертного дослідження №38315 від 17.07.2023 року, про те, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, ймовірність чого складає 99,9999998%., що є беззаперечним доказом батьківства гр. [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] . Поряд із цим суд зазначає, що відповідач не оскаржила ухвалу суду про проведення даної експертизи, більш того, вона привезла на відібрання зразків свого сина [PERSON] , [INFO] добровільно, що свідчить про її погодження на проведення вказаної експертизи. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо побоювання нез`явлення відповідача з її сином на експертизу по причині негативних наслідків такого нез`явлення, роз`яснених їй суддею, адже відповідачу були роз`яснені лише процесуальні наслідки такої неявки, і не застосовувалося жодного примусу в її бік. У підсумку суд дійшов висновку про належність та допустимість в якості доказу висновку генотипоскопічного експертного дослідження №38315 від 17.07.2023 року. Крім того, відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, (далі - Правила) встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.7. Розділу II Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначенні в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8. Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення, зміни чи виключення до актового запису про народження дитини відомостей про батька. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про встановлення батьківства, задоволенню також підлягають і вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved