Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

18 вересня 2023 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з 21 травня 2005 року до 03 квітня 2020 року. [INFO] у них народився син - [PERSON] . На підставі виконавчого листа № 731/207/20 відповідач [PERSON] сплачував аліменти на двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів доходів щомісячно. Коли син досяг повноліття, сплата аліментів на його утримання припинилася. Зараз син [PERSON] мешкає з матір`ю та навчається у Прилуцькому технічному фаховому коледжі, термін навчання - до 15 червня 2025 року. У зв`язку з навчання сину необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. Мати не може забезпечити сина всім необхідним. Батько - здоровий та працездатний, працює на Гнідинцівському ГПЗ ПАТ «УКРНАФТА» та має стабільний заробіток в розмірі близько 20 тисяч гривень на місяць, а тому може сплачувати аліменти. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з моменту звернення до суду і до досягнення сином 23 років. Провадження у справі відкрито 25 вересня 2023 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 24 жовтня 2023 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 38). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву (а.с. 42-45), у якому позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення сином навчання, тобто до 15 червня 2025 року. Крім того, зазначив у відзиві, що він повністю заперечує проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу адвоката, оскільки ці витрати належним чином не підтверджені, а позовні вимоги завищені. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином, подав письмові пояснення, у яких підтримав позовні вимоги матері та просив їх задовольнити (а.с. 39). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . На підставі рішення суду від 31 липня 2020 року у справі № 731/207/20 з [PERSON] стягувалися аліменти користь [PERSON] на двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів доходів щомісячно (а.с. 46-47), тобто по 1/6 частці на кожну дитину. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття та стягнення аліментів на його утримання припинилось (а.с. 5). Як убачається з довідки № 356 від 07 вересня 2023 року, [PERSON] навчається на 3 (третьому) курсі групи Б спеціальності 141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка денної форми навчання Прилуцького технічного фахового коледжу І рівня акредитації (а.с. 8). Довідкою № 911 від 16 жовтня 2023 року про сплачені аліменти, виданою [PERSON] за місцем роботи, підтверджується, що він працює майстром з ремонту електроустаткування на Гнідинцівському ГПЗ ПАТ «Укрнафта» та отримує стабільну заробітну плату у сумі близько 20 000,00 грн щомісячно (а.с. 48-49). Відповідно до ст. 199 СК України в разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивачем [PERSON] доведено, що її син [PERSON] набув повноліття, не досяг віку 23 років, продовжує навчання у Прилуцькому технічному фаховому коледжі та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, суд ураховує матеріальне становище дитини, яке потребує поліпшення у зв`язку з її навчанням; наявність у платника аліментів доходу у вигляді заробітної плати та відповідно можливості сплачувати аліменти, стан здоров`я дитини та відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, рівність обох дітей на право отримання матеріального забезпечення від батька. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин суд не бере до уваги бажання відповідача [PERSON] сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, оскільки позивач [PERSON] , з якою проживає син, просить стягувати аліменти саме у частці від доходу відповідача. Разом з тим, суд не може погодитися з вимогою позивача стягувати аліменти з відповідача саме до досягнення сином 23 років, оскільки це суперечить положенням ст. 199 СК України, яка передбачає, що діти мають право на утримання на час навчання, але не обов`язково до 23 років. Оскільки відповідач є батьком повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, то суд приходить до переконання, що аліменти слід стягувати з платника у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду (18 вересня 2023 року) до закінчення навчання або до досягнення дитиною 23 років. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього в дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 715,77 грн (66,67%). Крім того, позивач у позовній заяві зазначила про понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн, на підтвердження яких подала ордер про надання правничої (правової) допомоги (а.с. 3), витяг з договору № 73/2023 від 15 вересня 2023 року про надання правової допомоги, укладеного з адвокатом Зибінською Г.В. (а.с. 4), та детальний розрахунок виконаних робіт, де вказано, що адвокатом здійснено підготовку і подання через ЕС позовної заяви про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] (а.с. 4, зворот). Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року (справа №922/445/19), відповідно до якого витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Разом з тим, суд не погоджується з твердженням відповідача про відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження надання позивачеві адвокатських послуг, оскільки це спростовується детальним розрахунком виконаних робіт, підписаним позивачем (а.с. 4, зворот). Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, співмірність судових витрат зі складністю справи, урахувавши надані стороною відповідача заперечення, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають частковому відшкодуванню пропорційно розмірузадоволених позовних вимог у розмірі 2 000,10 грн. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 182, 191, 198-201 СК України,

Outcome: partial