Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заподіяної шкоди в розмірі 6 829,52 грн. Позовні заяву обґрунтовано тим, що [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та отримував пенсію по інвалідності з 07.02.2021 по 31.03.2023 року. Виплата пенсії здійснювалась через ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунок відповідача в дати виплати 25 число. Пенсія призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по третій групі інвалідності. Згідно виписки з акту огляду МСЕК серії АВ № 1067240 від 07.12.2021 р. третя група інвалідності відповідачу була встановлена до 01.01.2023. Відповідно до Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких Законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних Гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктом 14-6, яким передбачено у випадку пропуску, в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим КМУ, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. У зв`язку з зазначеним, [PERSON] виплату пенсії по інвалідності продовжено по 31.03.2023 р. 30.03.2023 р. [PERSON] подано заяву, згідно якої виплату пенсії по інвалідності, яка була йому встановлена на термін по 31.12.2022 р., припинити. Даний факт свідчить про те, що [PERSON] свідомо отримав кошти з 01.01.2023 по 31.03.2023 р. Листом від 07.04.2023 № 1000-0504-8/52343 його повідомлено про переплату пенсії та запропоновано в добровільному порядку вирішити питання щодо повернення коштів. Сума безпідставно отриманих коштів з особистого рахунку [PERSON] відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2023 по 31.03.2023 Становить 6829,52 грн. У добровільному порядку кошти [PERSON] не повернено. Ухвалою Березанського районного суду Київської області від 20.06.2023 року позовну заву передано за підсудністю до Яготинського районного суду Київської області за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 12.09.2023 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові додатково зазначивши, що пенсія відповідачу виплачувалася наперед: - з 25.12.2022 року на січень місяць 2023 року, - з 25.01.2023 року на лютий місяць 2023 року; - з 25.02.2023 року на березень місяць 2023 року. Одночасно представник позивача зазначила, що рахункової помилки щодо платежів не було допущено. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, але позовні вимоги не визнав, оскільки вирішення питання щодо підтвердження/не підтвердження наявності у нього інвалідності з січня 2023 року затягнулося до березня 2023 року. Гроші які йому заходили він вважав можливою доплатою за попередні періоди та їх він використав. Протиправних дій він не вчиняв та в оману нікого не вводив. Після того, як йому не підтвердили продовження інвалідності він подав заяву до пенсійного фонду. Заслухавши учасників та дослідивши письмові докази у справі суд встановив. [PERSON] перебував на обліку в Баришівському об`єднаному управлінні ПФУ та отримував пенсію по інвалідності третьої групи відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності внаслідок загального захворювання до 01.01.2023 р. [PERSON] отримав пенсію на період з січня 2023 по березень 2023 року у розмірі 6\~829,52 грн. (2 154,76 грн. на січень, 2\~154,76 грн. на лютий, 2\~520,00 грн. на березень). Довідкою про невизнання особою з інвалідністю 27.02.2023 р. [PERSON] оглядався в Броварському МСЕК і за результатами огляду він не визнаний особою з інвалідністю. Заяву про припинення нарахування та виплату пенсії [PERSON] підписав 28.03.2023 році (вх. № 12429/3 від 30.03.2023 р.) Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій,\~виплачені надміру\~внаслідок зловживань\~з боку\~пенсіонера або\~подання страхувальником\~недостовірних даних,\~можуть бути\~повернуті пенсіонером\~добровільно або\~стягуються на\~підставі рішень\~територіальних органів\~Пенсійного фонду\~чи в\~судовому порядку. Відповідно до\~ст.\~103\~Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення» суми пенсії,\~над міру\~виплачені пенсіонерові\~внаслідок зловживань\~з його\~боку (в\~результаті подання\~документів з\~явно неправильними\~відомостями,\~неподання відомостей\~про зміни\~у складі\~членів сім`ї\~тощо),\~стягуються на\~підставі рішень\~органу,\~що призначає\~пенсії. Відповідно до ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1\~ст.\~1215\~ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому, у\~статті 1215 ЦК України\~передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Такий правовий висновок щодо застосування\~статті 1215 ЦК України\~викладений в постановах Верховного Суду України, зокрема, в: Постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13; Постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14; Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17; Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2018 року у справі № 174/404/16-ц, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі 753/15556/15-ц. Таким чином, переплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем лише за умови зловживань з боку пенсіонера або подання ним недостовірних даних. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. На підставі зазначеного, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки недобросовісності в діях [PERSON] для отримання пенсійних виплат позивачем не доведена. Недостовірних відомостей/даних для нарахування та отримання пенсії за вказаний в позовній заяві період [PERSON] до пенсійного фонду не подавав. Довідка про не визнання [PERSON] особою з інвалідністю була виготовлена (прийнято рішення щодо цього питання) після отримання ним пенсійних виплат та він без зволікань повідомив органи пенсійного фонду про вказану обставину. Позивач в позові не посилається на допущення ним рахункової помилки під час здійснення нарахувань та виплати пенсій. Отже, відсутні підстави для примусового стягнення з [PERSON] отриманих ним платежів. В даному випадку саме держава прийняла на себе ризик існування/настання вказаних обставин, вирішивши продовжувати виплати на час поширення коронавірусної\~хвороби (СОVID-19) без підтвердження продовження існування в особи захворювання як підстави для визнання її особою з інвалідністю. Внаслідок відмови в задоволенні позову судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2 684,00 грн. відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід покласти на нього. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed