Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнив, та свої вимоги мотивує тим, що він є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , її матір`ю є відповідачка [PERSON] . Після народження дочки відповідачка припинила з ним спілкування, і він став проживати окремо. На підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2010 року він визнаний батьком [PERSON] . Позивач зазначає, що увесь час дочка постійно проживала разом з матір`ю, яка усіляко перешкоджала йому зустрічатися з дитиною, відмовляла в проханнях бачитися з нею. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 березня 2012 року визначений спосіб його участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , у формі побачень з дитиною один раз на тиждень: з 11-00 години до 13-00 години кожної суботи, обумовивши побачення батька присутністю матері дитини. Позивач зауважує, що станом на день ухвалення судового рішення дитині було 5 років, у той час як станом на день звернення з позовом до суду дочці вже 15 років, тому він просить змінити спосіб його участі у вихованні та вільному спілкуванні з неповнолітньою дочкою. При цьому зазначає, що він бажає спілкуватися з дитиною, допомагати їй у навчанні, але в добровільному порядку вирішити вказане питання неможливо, тому він звернувся з позовом до суду. Крім того, він неодноразово звертався до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради із заявою про зміну способу участі у вихованні та спілкуванні з дочкою, але отримував відмову у зв`язку з тим, що такий спосіб участі визначений на підставі рішення суду. Посилаючись на вказані обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач просить: 1) зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] ; 2) встановити графік спілкування, визначивши наступні способи його участі у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати матір [PERSON] виконувати даний графік наступним чином: - систематичні зустрічі з донькою [PERSON] за місцем проживання позивача за адресою: [ADDRESS] з 17-години 00 хв. п`ятниці до 17-години 00 хв. неділі непарних тижнів кожного місяця, та з 11-години 00 хв. до 19-години 00 хв. в неділю парних тижнів кожного місяця з можливістю відвідування дитячих установ, культурно-розважальних закладів, місця проживання його батьків без присутності матері; 3) встановити йому наступний графік проведення літніх місяців з донькою: з 01 по 15 червня включно місяця, з 01 по 15 число включно липня місяця та 15-30 серпня місяця дитина проводить з батьком без присутності матері; 4) становити йому наступний графік проведення зимових, весняних та осінніх канікул з донькою: кожного парного року з 19-години 00 хв. 01 січня по 19-годину 00 хв. 09 січня та кожного непарного року з 10-години 00 хв. 23 грудня по 19-годину 00 хв. 01 січня дитина проводить з батьком без присутності матері, кожного парного року осінні та весняні канікули дитина проводить з батьком без присутності матері; 5) встановити йому наступний порядок святкування дня народження дитини [PERSON] кожного року: кожного непарного року дитина святкує день народження з батьком з 9-години 00 хв. 17 жовтня до 12-годину 00 хв. 18 жовтня. Всі святкування відбуваються з додержанням графіка відвідування дитиною навчальних закладів. У разі, якщо день народження доньки випадає на будній день, то він забирає доньку додатково в найближчий вихідний день після 17 жовтня, з 09-години 00 хв. суботи по 12-годину 00 хв. неділі; 9) зобов`язати йому надати можливість доньці зустрічатися з батьком в день народження доньки; 10) встановити, що кожен рік починається непарним - 1 тижнем, та обрахунок тижнів кожного року починається з 1 січня непарним тижнем; 11) зобов`язати матір [PERSON] , передавати неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьку [PERSON] за його місцем проживання: [ADDRESS] у вказані дні; 12) зобов`язати [PERSON] не перешкоджати вільно спілкуватися з донькою при відвідуванні навчального закладу, школи, враховуючи розклад занять; 13) зобов`язати [PERSON] не перешкоджати необмежено спілкуватися з донькою [PERSON] , [INFO] , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; 14) зобов`язати [PERSON] надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин; 15) зобов`язати [PERSON] шляхом надіслання смс-повідомлення на його особистий номер узгоджувати питання визначення навчального закладу та закладу фізичного та/або творчого розвитку дитини, з урахуванням думки дитини, її інтересів, творчих здібностей; 16) зобов`язати матір [PERSON] надавати йому повну інформацію щодо стану здоров`я дитини (як то: копія медичної картки дитини, інші документи, що підтверджують стан здоров`я дитини та спосіб лікування, іншу інформацію стосовно стану здоров`я дитини); 17) зобов`язати [PERSON] контролювати дії третіх осіб, які перебувають з нею з метою уникнення перешкоджання його спілкування з донькою; 18) зобов`язати [PERSON] у разі зміни особистого номеру телефону у день фактичної зміни номеру повідомити йому новий контактний номер телефону; 19) зобов`язати [PERSON] у разі зміни номеру телефону дитини [PERSON] у день фактичної зміни номеру повідомити йому новий контактний номер телефону. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника [PERSON] - адвоката Мовчана Р.А. про призначення судової психологічної експертизи. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Мовчан Р.А. позов підтримали та просили задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Луніка Т.Я. заперечив проти позову. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради - Черненко С.І. підтримала поданий Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради висновок щодо розв`язання спору. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сестрою позивача, повідомила суду, що дитину не бачить ні вона, ні її батьки вже 16 років, оскільки відповідачка все робить для цього. [PERSON] почала відштовхувати позивача від дитини одразу після народження дитини. На спілкування ні з нею, ні з батьками вона не йде, вони намагалися встановити стосунки, але відповіді не було. Коли дитина була маленька, [PERSON] приходив до [PERSON] , щоб побачитися з дитиною, але вона його не пускала. Також він ходив до дитини в садочок, до школи, але йому не дозволяли бачитися з дитиною. Зі слів позивача відповідачка настроїла дитину проти батька. Дитина у батька ніколи не була. Графік побачень відповідачка виконувала нерегулярно. З серпня 2022 року вони перестали зустрічатися з дитиною по графіку. Допитана в судовому засіданні як свідок відповідачка [PERSON] повідомила суду, що припинила стосунки з позивачем ще на сьомому місяці вагітності, оскільки він вчиняв щодо неї фізичне та психічне насильство. Коли дитині було 4 роки він подав до суду для встановлення батьківства. При цьому, добровільно сплачувати аліменти на дитину він не бажав, платив менше року, після чого у 2012 році вона подала на аліменти. Також позивач тероризував її, дитячий садок. Коли дитині було 4 роки, він вдарив її кулаком в щоку на очах у дитини. У неї був струс мозку. Після цього дитина почала заїкатися. На зустрічах з дитиною позивач знімав фото і відео, критикував дитину, казав, що вона не так її виховує, штовхав її. У 2018-2019 році він у нотаріуса не дав згоду на виїзд дитини за кордон, мотивувавши це тим, що вона не захотіла списати борг по аліментам. Крім того, позивач ходив до дитини до школи, де його виводила поліція, після чого дитина його стидається. Також на день народження дочки позивач обмалював маркером двері. Після цього дитина відмовляється ходити на зустрічі з [PERSON] , хоча вона вмовляла її, якось стимулювала, зацікавлювала. Останні 3-4 роки позивач писав їй погрози, образливі смс, тому вона його заблокувала. З минулого літа дитина взагалі не хоче бачитися з батьком, на ночівлі чи залишення з ним вона не погодиться. Допитана в судовому засіданні в якості свідка неповнолітня [PERSON] , [INFO] , повідомила суду, що під час зустрічей з батьком він ходив мовчки слідом за ними. Також він приходив до школи, сидів на уроках, вривався до класу, тому вона не хоче з ним нікуди ходити, бо боїться його. Батько приходив декілька разів до них додому, але вона не захотіла виходити до нього. На її день народження він обмалював двері. При зустрічі він її ображає - каже, що вона не так вдягнута, не так розмовляє. Пам`ятає як у дитинстві він побив маму, їй викликали швидку. Вона повідомляла йому, що не бажає з ним спілкуватися. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю відповідачки, повідомила суду, що нормальних стосунків з [PERSON] не було. Коли дитина народилася він приходив до них додому, але були сварки, бійки, він вихвачував дитину. З вересня місяця дитина категорично не хоче зустрічатися з батьком. Вона з батьком ніколи не спілкувалась. У позаминулому році він приходив до дитини до школи, ходив по класу, викликали поліцію. При цьому, відповідачку він постійно ображав, побив її коли [PERSON] було 4 роки, викликали швидку. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 березня 2012 у справі № 2-68/2012 визначено [PERSON] спосіб участі у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у формі побачень з дитиною один раз на тиждень: з 11-00 години до 13-00 години кожної суботи, обумовивши побачення батька з дитиною присутністю матері (а.с. 8-9). Позивач неодноразово звертався до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради з питання визначення способу його участі у вихованні дитини, а також контролю за виконанням рішення суду щодо визначення способу участі одного з батьків у вихованні дитини, на що отримував відповідь, що це не входить до компетенції Управління (а.с. 10, 11). Також позивач звертався до Сумського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 21 Сумської міської ради, де навчалася його дочка [PERSON] про надання інформації про дочку, на що отримував відповіді (а.с. 68-69, 70, 71, 72). Крім того, позивач протягом 2017 - 2022 років звертався до Сумського РУП ГУНП в Сумській області з питання невиконання відповідачкою графіку побачень дитиною, встановленого рішенням суду, на що отримував відповіді за фактами проведених перевірок (а.с. 78-85). З аналогічними заявами позивач звертався також до Служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації та Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, на що отримував відповідь, що виконання рішення суду не входить до їхньої компетенції (а.с. 90-91, 92, 93-94, 95, 96, 97-98, 99). Відповідно до висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 13 липня 2023 року за № 1219/27.1-26 орган опіки та піклування вважає за недоцільне визначати спосіб участі [PERSON] у вихованні неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 148-150). Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частинами першою-третьою статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню . Стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. З огляду на статтю 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. На підставі статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною другою статті 159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Положеннями статті 19 СК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. Під час розгляду судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Вказаних висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 07 червня 2023 року у справі № 607/2272/22, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Під час судового розгляду судом були досліджені надані позивачем відеозаписи, на яких зафіксовано: виїзд поліції за місцем проживання відповідачки за зверненням позивача щодо невиконання нею встановленого рішенням суду графіку побачень з дитиною; зустрічі батька з дитиною в присутності матері, під час яких дитина не відповідала на запитання батька; відвідування позивача у 2021 році за місцем проживання відповідачки з метою привітати дитину з днем народження, під час якого двері квартири відчинив нинішній чоловік відповідачки, але не пустив позивача до квартири; відвідування позивача у 2018 році за місцем проживання відповідачки, коли чоловік відповідачки відмовився передавати від позивача продукти для дитини. Судом також досліджено надані позивачем аудіозаписи за 2014-2015 рік, на яких на запитання батька: « [PERSON] дружити» дитина відповідала: «Мама сказала не дружити» та за 2013-2014 рік, де дитина повідомила батьку: « [PERSON] мені не дозволяє». З дослідженої судом телефонної переписки між сторонами також вбачається, що відповідачка неодноразово переносила, змінювала або скасовувала визначений відповідно до рішення графік зустрічей батька з дитиною, а у деяких випадках взагалі не відповідала на запитання позивача щодо зустрічей з донькою (а.с. 87-89). З урахуванням наведених норм права та досліджених у сукупності наявних в матеріалах справи доказів суд дійшов висновку, що знайшов своє підтвердження матеріалами справи той факт, що позивач проявляв активну поведінку, спрямовану на участь у вихованні і житті доньки, та доведеність факту перешкоджання [PERSON] спілкуванню [PERSON] з дитиною. Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У зв`язку із наведеним, суд не погоджується з висновком Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 13 липня 2023 року за № 1219/27.1-26 стосовно недоцільності визначати спосіб участі [PERSON] у вихованні неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки такий висновок суперечить інтересам дитини. Так, попереднім судовим рішенням встановлений спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною, обумовлений присутністю матері дитини. Однак, під час судового розгляду встановлено, що мати неодноразово перешкоджала позивачу у спілкуванні з дитиною відповідно до встановленого графіку, оскільки змінювала такий графік в односторонньому порядку або взагалі скасовувала зустрічі без визначення додаткового часу для спілкування батька з дитиною. Крім того, станом на момент ухвалення судового рішення від 06 березня 2012 року дитині було 4 роки, у той час коли станом на момент розгляду даної справи судом неповнолітній [PERSON] виповнилося вже 15 років, тому присутність матері при зустрічах батька з неповнолітньою дочкою є недоцільною та не сприятиме налагодженню між ними стосунків, ураховуючи факт тривалих неприязних відносин між сторонами. Разом з тим, ураховуючи інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, суд не приймає до уваги запропонований позивачем графік побачень з дитиною, у тому числі, з ночівлею у батька, ураховуючи той факт, що неповнолітня донька жодного разу не була наодинці з батьком та за місцем його проживання, приймаючи до уваги її категоричну позицію проти цього, яку вона висловила як під час спілкування з представником органу опіки і піклування, так і під час її допиту в судовому засіданні в якості неповнолітнього свідка. Враховуючи обставини справи та вказані норми права, суд дійшов висновку, що у зв`язку з наявністю конфлікту між батьками, неможливістю батьків самостійно дійти згоди у вихованні дочки, а також думки самої дитини, буде доцільним проводити побачення дитини з батьком у формі систематичних побачень та спілкування з дитиною один раз на тиждень: з 11-00 години до 13-00 години кожної суботи без присутності матері дитини [PERSON] . На думку суду, такий спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини найбільш сприятиме поступовому налагодженню відносин батька з дитиною, ураховуючи неповнолітній вік дитини, наявність у неї самоусвідомлення, що в процесі спілкування може призвести до більш частих зустрічей та довшого часу спілкування за умови налагодження стосунків батька безпосередньо з дочкою. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки позов задоволено частково, однак вимогу пропорційності розподілу судових витрат точно визначити неможливо у зв`язку з тим, що позов немайнового характеру, тому судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У зв`язку із зазначеним, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню половина розміру судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, що становить 496 грн 20 коп. (992,40 грн / 2) (а.с. 13). На підставі викладеного,

Outcome: partial