Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Колос» на її користь плату за суборенду земельної ділянки в період з 2020 року по 2022 рік включно у розмірі 8964,90 грн та пеню у сумі 1515,99 грн, а всього 10480,89 грн, а також судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з договором оренди земельної ділянки № 4 від 14.03.2014 року, укладеним між нею і власником [PERSON] , вона є орендарем земельної ділянки площею 1,8287 га, кадастровий номер 5121082000:01:002:0434, яка розташована на території Граденицької сільської ради Одеського району (колишнього Біляївського району) Одеської області. Згодом, 31.03.2014 року між позивачем і ТОВ «Колос» був укладений договір суборенди земельної ділянки № 8, відповідно до умов якого земельна ділянка площею 1,8287 га, кадастровий номер 5121082000:01:002:0434 була передана нею в суборенду ТОВ «Колос» на 25 років. Згідно з пунктами 3.1 та 3.4 цього договору, відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою, в термін з 01 серпня по 30 листопада кожного року дії договору суборенди земельної ділянки сплачувати їй орендну плату у розмірі 1400 грн. Відповідно до п. 3.3 договору, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. 31.12.2021 року до вказаного договору суборенди була укладена додаткова угода, відповідно до умов якої було збільшено термін на 2 роки та п. 3.1 викладено в новій редакції, зокрема, орендна плата за рік складає 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, але не може бути меншою за вартість 1,1 тони пшениці станом на 01 жовтня поточного року за середніми цінами, що сформовані основними зерновими трейдерами Одеської області. Станом на теперішній час відповідачем не сплачено орендну плату за договором суборенди земельної ділянки від 31.03.2014 року за 2020-2022 роки. Вона неодноразово зверталася в усній та в письмовій формі до керівника ТОВ «Колос» щодо виплати заборгованості за договором суборенди земельної ділянки від 31.03.2014 року, але орендну плату їй сплачено так і не було, розмір заборгованості з орендної плати за вказаним договором за 2020-2021 роки складає 2800 грн, а за 2022 рік 6164,90 грн, а всього 8964,90 грн. Крім того, відповідно до п. 3.7 договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Таким чином загальний розмір пені складає за 2020-2022 роки 1515,99 грн. В зв`язку з тим, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за договором, невчасно сплачує орендну плату, позивач звернулася з даним позовом до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23.01.2023 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала і пояснила, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання, не сплачує орендну плату, тому просить стягнути орендну плату за 2020-2021 роки, яка становить 2800 грн, а за 2022 рік 6164,90 грн, а всього 8964,90 грн, а також стягнути пеню у розмірі 1515,99 грн. Представник ТОВ «Колос» - Крюков Т.У. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. При цьому пояснив, що наразі товариством оскаржується в судовому порядку додаткова угода від 31.12.2021 року до вказаного договору суборенди, якою було збільшено орендну плату, у разі, якщо ця угода буде визнана недійсною, то і розмір орендної плати буде тим самим, що і був до укладання додаткової угоди, у зв`язку з чим представник ТОВ «Колос» вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення\~представника позивача,\~представника відповідача,\~вивчивши матеріали\~справи,\~оцінивши надані\~докази,\~суд вважає,\~що позовна\~заява підлягає\~задоволенню,\~виходячи з\~наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 14.03.2014 року між [PERSON] (орендодавець) і [PERSON] (орендар) був укладений договір оренди землі №4, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Граденицької сільської ради, кадастровий номер 5121082000:01:002:0434, загальною площею 1,8287 га, строк дії договору 49 років (т. 1 а.с. 14-15). Вказана земельна ділянка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 086661 від 10.03.2005 року (т. 1 а.с. 16). 31.03.2014 року між [PERSON] (орендар) і ТОВ «Колос» (суборендар) був укладений договір № 8 суборенди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендар зобов`язується за плату передати суборендареві земельну ділянку, яка розташована на території Граденицької сільської ради, кадастровий номер 5121082000:01:002:0434, загальною площею 1,8287 га, у строкове платне володіння і користування без зміни цільового призначення, а суборендар зобов`язується прийняти і використовувати земельну ділянку відповідно до умов цього договору та вимог земельного законодавства, термін суборенди складає 25 років (т. 1 а.с. 9-10). Крім того, 31.12.2021 року між [PERSON] і ТОВ «Колос» була укладена додаткова угода до договору суборенди земельної ділянки № 8 від 31.03.2014 року, відповідно до умов якої були внесені зміни до договору суборенди земельної ділянки від 31.03.2014 року, кадастровий номер 5121082000:01:002:0434, а саме: пункт 2.1 договору викладено в наступній редакції: «термін суборенди складає 27 років з моменту прийняття об`єкту, що орендується, і державної реєстрації договору суборенди»; пункт 2.1.2 доповнено: «договір може бути розірваний в односторонньому порядку в разі не сплати суборендарем орендної плати за поточний рік в термін до першого грудня цього ж року»; пункт 3.1 договору викладено в наступній редакції: «орендна плата за рік складає 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, але не може бути меншою за вартість 1,1 тони пшениці станом на перше жовтня поточного року за середніми цінами, що сформовані основними зерновими трейдерами Одеської області» (т. 1 а.с. 11). Викладене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 318983521 від 27.12.2022 року (т. 1 а.с. 12-13). Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 5121082000:01:002:0434 складає 61649,06 грн, про що свідчить витяг № НВ-9906673052022 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 26.12.2022 року (т. 1 а.с. 21). Згідно з п. 3.4 договору, орендна плата вноситься у такі строки: з 01 серпня по 30 листопада поточного року суборендар має право внести орендну плату наперед, в тому числі за весь час користування земельною ділянкою, тобто за 25 років. Відповідно до п. 3.7 договору, у разі невнесенні орендної плати у строки, визначені цим договором справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення. Позивач неодноразово зверталася до директора ТОВ «Колос» щодо сплати заборгованості за договором суборенди земельної ділянки від 31.03.2014 року, кадастровий номер 5121082000:01:002:0434, про що свідчать листи від 06.05.2022 року та від 25.11.2022 року (т. 1 а.с. 17, 18), які були особисто вручені директору товариства (т. 1 а.с. 19, 20). Судом встановлено, розмір заборгованості з орендної плати за вказаним вище договором за 2020-2021 роки складає усього 2800 грн (орендна плата за рік становить 1400 грн), за 2022 рік складає 6164,90 грн (нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 61649,06 грн, а 10% від цієї оцінки становить 6164,90 грн). Таким чином загальний розмір заборгованості з орендної плати становить 8964,90 грн. Крім того, позивачем у позовній заяві наведений розрахунок пені у відповідності до п. 3.7. договору, який складається з: заборгованості за 2020 рік у розмірі 741,81 грн, заборгованості за 2021 рік у розмірі 537,72 грн, заборгованості за 2022 рік у розмірі 236,46 грн, а всього розмір заборгованості за пенею складає 1515,99 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. За правилом ч.2 ст.410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування земельною ділянкою, а також інші платежі, встановлені законом. Аналогічні положення містяться у ст.759 ЦК України, де зазначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (далі ЗУ «Про оренду землі»). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про оренду землі»). Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Так, статтею 24 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Проте, відповідач неналежно виконував умови договору суборенди землі, а саме: не здійснював своєчасну орендну плату, в результаті чого позивачем на його адресу були надіслані заяви щодо сплати заборгованості за договором суборенди від 31.03.2014 року. Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані: своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата\~за землю\~-\~це платіж,\~який орендар\~вносить орендодавцеві\~за користування\~земельною ділянкою\~згідно з\~договором оренди\~землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Отже, отримання орендної плати, є правом орендодавця, яке виникає на підставі договору оренди землі за надання у володіння і користування земельної ділянки орендарю. Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойка (пеня) штраф, то вона підлягає стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. У зв`язку з тим, що відповідач мав сплатити орендну плату за період з 01.12.2020 року по 23.12.2022 року у розмірі 8964,03 грн, то суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума несплаченої орендної плати у розмірі 8967,03 грн, а також нарахована пеня у розмірі 1515,99 грн, а всього\~10480,02 грн, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з\~ч.1,\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються:\~1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача;\~2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача;\~3)\~у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.

Outcome: approved