Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Позивач через представника звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подальше спільне життя є неможливим у зв`язку з різними поглядами подружжя на шлюб та сім`ю. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 14 травня 2022 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (прізвище до державної реєстрації шлюбу - [PERSON] ) у Ковельському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 214. Дітей у шлюбі немає. Спільне сімейне життя сторін не склалось з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння та поваги. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені більше 6 місяців тому. Спільне господарство не ведеться і подальше спільне проживання, як подружжя, більше неможливе за жодних умов та є таким, що буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між сторонами. Позивач та його представник в судове засідання не прибули, представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, щодо заочного розгляду справи заперечень не висловив. Відповідачка у судове засідання не з`явилася з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Справа розглядається на підставі ст.\~280\~ЦПК України заочно. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: На підставі ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. У судовому засіданні було встановлено, що 14 травня 2022 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис за № 214, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.05.2022. Інформація про наявність у сторін від шлюбу спільних неповнолітніх дітей в матеріалах справи відсутня. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1ст.110 СімейногоКодексуУкраїни (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановив, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідачкою не надано до суду заяви про відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141\~ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] має підстави для звільнення від сплати судового збору, оскільки він є учасником бойових дій. Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях учасників бойових дій, постраждалих учасники Революції Гідності, Героїв України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. На підтвердження наявності у позивача статусу учасника бойових дій, останнім долучено до матеріалів справи копію посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] від 12.05.2016. Оскільки позивач згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд доходить висновку про можливість про необхідність стягнення з відповідачки судового збору у розмірі 1073,60 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved