Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивачка звернулась\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~про стягнення\~аліментів на\~утримання доньки,\~яка продовжує\~навчання посилаючись\~на те,\~що [INFO] народилась\~ [PERSON] ,\~батьками якої\~є вона\~та відповідач\~ [PERSON] .\~Від народження\~дитина проживає\~з нею\~та знаходиться\~на її\~повному утриманні.\~У зв?язку\~із чим\~у 2011\~році вона\~подала позов\~до суду\~про стягнення\~аліментів на\~утримання до\~досягнення нею\~повноліття.\~На підставі\~виконавчого листа\~№2-2861/11\~від 16.11.2011\~року виданого\~Шевченківським районним\~судом м.\~Чернівці,\~було відкрито\~виконавче провадження\~та проводилось\~стягнення аліментів\~з [PERSON] \~на її\~користь в\~твердій грошовій\~сумі у\~розмірі 600,00\~гривень,\~щомісячно,\~починаючи з\~21.11.2011\~року і\~до досягнення\~дитиною повноліття. Зазначила, що [INFO] доньці [PERSON] виповнилось\~18 років, а отже стягнення аліментів на її утримання згідно виконавчого листа № 2-2861/1 1 від 16.11.2011 року припинено. Поряд із цим, з 01 вересня 2022 року [PERSON] розпочала навчання на 1 курсі денної форми навчання, за спеціальністю «Філологія» у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича на контрактній основі, де навчається до сьогодні. Навчання [PERSON] здійснюється на платній основі, а тому стипендії вона не отримує. Таким чином, вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] 23-х років, за умови продовження навчання, починаючи з дня звернення до суду із вказаною позовною заявою. Відповідач є працездатним, інших утриманців у нього не має, стан здоров?я в нього добрий, він багато років отримує доходи з-за кордону. Вказує на те, що утримує доньку самостійно та її доходу є недостатньо, щоб самотужки нести такі великі витрати на навчання, А тому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/3 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання [PERSON] . Згідно з ч.4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України\~ в порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 липня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Повідомив суд, що може сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для повнолітньої дитини, з моменту подачі позову і до досягнення нею 23 років, у разі продовження навчання. Суд,\~заслухавши пояснення\~позивача,\~дослідивши надані\~суду письмові\~докази,\~всебічно та\~повно з`ясувавши\~обставини справи,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дочкою відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області від 23.05.2017 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження було зроблено актовий запис за №1292 (а.с. 10-11). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №23/9833 про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 14). Згідно з договором про навчання у закладі вищої освіти №13/4388 від 05.09.2022 року [PERSON] розпочала навчання на 1 курсі денної форми навчання, за спеціальністю «Філологія» у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича на контрактній основі (а.с. 16). Крім того, довідкою №7937 від 15 травня 2023 року передбачений термін навчання з 15.09.2022 року по 30.06.2026 року (а.с. 17). Згідно з довідкою про доходи від 07.06.2023 року №64 виданої [PERSON] , загальна сума доходу за період вересень 2022 травень 2023 складає 0,00 грн. (а.с. 18). Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України. Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 201 Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Частиною першою статті 182 СК України регламентовано, що суд при визначенні розміру аліментів враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчатися суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. У судовому засіданні судом були з`ясовані наступні обставини, які в силу приписів статті 182 Сімейного кодексу України мають враховуватися при визначенні розміру аліментів. Судом також встановлено, що [PERSON] добровільно участь у витратах на утримання доньки після припинення стягнення аліментів не приймає. Доказів наявності у власності відповідача майна суду надано не було. Аргументи позивача про спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно, суд вважає безпідставними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було. Крім того, щодо тверджень відповідача [PERSON] про можливість сплати аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для повнолітньої дитини, з моменту подачі позову і до досягнення нею 23 років, у разі продовження навчання суд зазначає наступне. Категорія «мінімальний гарантований розмір аліментів», передбачена главою 15 СК України і відноситься до аліментів на утримання дитини. Така величина встановлена законодавцем, виходячи з наявності у батьків безумовного обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Після досягнення повноліття відсутній безумовний обов`язок батьків утримувати сина, дочку, які повинні доводити наявність обставин необхідності матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, обґрунтовувати необхідну суму матеріальної допомоги. При розрахунках може бути встановлено, що їх розмір є меншим 50% прожиткового мінімуму. Таким чином, поширення категорії «мінімальний гарантований розмір аліментів» на стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, дочку, є безпідставним. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, СК України передбачено мінімальний гарантований розмір аліментів тільки для дітей відповідного віку і непередбачено мінімального гарантованого розміру аліментів для інших соціальних і демографічних груп, які мають право на одержання аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Законом встановлені прожиткові мінімуми для дітей віком до 6 років, від 6 років до 18 років та на працездатних осіб. Прожитковий мінімум на повнолітніх дочку, сина законом не передбачено, а відтак розрахувати розмір такої величини неможливо. Враховуючи, що [PERSON] є повнолітньою працездатною особою, яка продовжує навчання і має право на одержання аліментів до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трирічного віку законодавством України, чинним на момент подання позовної заяви, не передбачено встановлення для неї мінімального гарантованого розміру аліментів, відтак суд не бере до уваги посилання відповідача на можливість сплати аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для повнолітньої дитини, з моменту подачі позову і до досягнення нею 23 років, у разі продовження навчання. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалась позивачка, як на підставу вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням положень ст. 182 СК України, а також засад розумності і справедливості, з огляду на матеріальний стан та стан здоров`я сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідач повинен вживати всіх можливих заходів для власного забезпечення належних умов життя, так і своїх дітей. Відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дочку, оскільки вона продовжує навчання на денній формі навчання, не працює і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, однак суд враховує також відсутність доказів інших витрат позивачки, крім навчання [PERSON] на денній формі у вищому навчальному закладі. Інших витрат, які несе позивачка у зв`язку з навчанням дочки, суду не надано. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки дійсно необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] , але в розмірі меншому, ніж це просить позивачка. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] , як повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи з 27.06.2023 року по 20 травня 2027 року включно, частково задовольнивши позовні вимоги. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. оскільки позивачка була звільнена від його сплати під час звернення до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial