Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні 2023 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Бізнес позика». В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 10 лютого 2021 року між ТОВ «Бізнес позика» і [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 231238-КС-001. Відповідно до п.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 36 000,00 грн., строком на 16 тижнів - до 02.06.2021року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,95598612% в день (фіксована ставка). 10.02.2021 позивач через партнера ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY), з яким укладено договір № 41084239_14/12/17 від 14.12.2017 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків №21 від 20.11.2014р.) видав Відповідачу Кредит у розмірі 36 000,00 грн на картковий рахунок. Відповідач лише частково сплатив позивачу заборгованість за Договором в розмірі 8 000,00 грн. Станом на 01.08.2023 р заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором про надання кредиту № 231238-КС-001 від 10.02.2021р. складає - 67 382,29 грн (шістдесят сім тисяч триста вісімдесят дві гривні 29 копійок), з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 34 618,24 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 32 764,05 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути із відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 147, 20 грн. Заперечення відповідача 28 серпня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача, де вона просить відмовити у задоволенні позову виходячи з такого. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис №43892 від 26.11.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованості в розмірі 68 032,29 грн. 09.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул Іваном Івановичем відкрито виконавче провадження № [NUMBER] та винесено постанову про арешт коштів боржника, 10.12.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Наразі вказане виконавче провадження зупинено. Вважає, що стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису та подання позову про стягнення такої заборгованості є подвійним стягненням заборгованості за одним кредитним договором. Крім того, включення комісії за надання кредиту у Договір про надання кредиту є незаконним. Відповідач не ознайомлена із Правилами про надання споживчих кредитів, долучені до справи Правила не містять підпису позичальника. Доказів про те, що ТОВ «ФК «Елеєнс» здійснило зарахування грошових коштів у розмірі 36 000, 00 грн. на карту відповідача, не надано, так як, і не надано доказів, що карта із номером [NUMBER] належить [PERSON] . Договір був підписаний електронним цифровим підписом, а тому такий не може вважатися укладеним. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судовому засідання представник позивача [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суду невідомі. Обставини справи, що встановлені судом 10 лютого 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 231238-КС-001. Відповідно до п.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 36 000,00 грн., строком на 16 тижнів - до 02.06.2021року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,95598612% в день (фіксована ставка). Відповідно до п.2 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись Позичальник. 10.02.2021 ТОВ «Бізнес Позика (через партнера ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY), з яким укладено договір № 41084239_14/12/17 від 14.12.2017 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), видав [PERSON] кредит у розмірі 36 000,00 грн. на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується: - витягом з анкети клієнта [PERSON] ; - квитанціями платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 10.02.2020р. за № 373325796 та №373325577; - довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 01.08.2023р. про успішне перерахування кредиту на карту отримувача ( [PERSON] ) в загальній сумі 36 000,00 грн. (двома платежами в розмірі 16 000,00 грн. та 20 000,00 грн.). ТОВ «БІЗПОЗИКА» здійснено вхід в систему сервісу мобільного застосунку ПУМБ Онлайн, внаслідок чого підтверджено, що картка за номером [NUMBER] ідентифікується банком-емітентом (АТ «ПУМБ»), як карта, що була випущена на ім`я [PERSON] , що підтверджується скріншотом інформації з особистого кабінету сервісу мобільного застосунку ПУМБ Онлайн . Матеріалами справи встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис №43892 від 26.11.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість в розмірі 68032,29 грн 09.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул Іваном Івановичем відкрито виконавче провадження № [NUMBER] та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт коштів боржника, 10.12.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Установлено, що вказане виконавче провадження зупинено. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2022 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 43892, вчинений 26 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" заборгованості за кредитним договором № 231238-КС-001 від 10.02.2021 року в розмірі 68032 грн. 29 коп. за період з 10 березня 2021 року по 09.11.2021 року. [PERSON] в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснила 1 (один) платіж по банківських реквізитах ТОВ «Бізнес Позика» на загальну суму 8 000,00 грн., що підтверджується: інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» ТМ Platon від 27.07.2023 за № 516/07 (графа «Опис») - оплата кредиту згідно договору № [NUMBER], де [NUMBER] - РНОКПП [PERSON] . Станом на 01.08.2023 заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання кредиту № 231238-КС-001 від 10.02.2021 складає - 67 382,29 грн (шістдесят сім тисяч триста вісімдесят дві гривні 29 копійок), з яких: - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 34 618,24 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 32 764,05 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Із аналізу вказаної норми чинного законодавства слідує, що дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідність до вимог ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. У відповідність до вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Посилання відповідача на те, що договір не підписано електронним цифровим підписом, а тому не може вважатися укладеним належним чином, спростовується наступним. Закон України «Про електронну комерцію» є спеціальним законодавчим актом, що регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів та встановлює певні особливості щодо порядку та умов його укладення (підписання) у порівнянні із загальними правовими нормами щодо порядку укладення правочинів, визначені в чинному законодавстві України. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Саме цей спеціальний закон у сфері електронної комерції в статтях 11, 12 та 14 визначає, що: електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття (акцепт) цієї пропозиції, яка може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідача належним чином ідентифіковано в інформаційно- телекомунікаційній системі Позивача. До укладення Кредитного договору Відповідача належним чином ідентифіковано/ верифіковано, а саме: 1) 10.02.2021 позивачем здійснено верифікацію відповідача за допомогою BankID НБУ за такими відомостями: - П.І.Б. - [PERSON] ; - РНОКПП - [NUMBER] - [NUMBER] (АТ КБ "ПРИВАТБАНК"); 2) через Українське бюро кредитних історій (УБКІ) перевірено, що фінансовий номер телефону [NUMBER] належать особисто відповідачу. Відповідно до ч.4 ст.14 ЗУ «Про електронну комерцію», ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції. Під час входу в інформаційно-телекомунікаційну систему кредитора, позичальник використав номер телефону [NUMBER] , самостійно визначений ним як фінансовий. Крім того, позичальник не повідомляла, що сім-карта вибула у неї з володіння, не надавала жодних підтверджень (наприклад, з поліції) того факту, що хтось інший скористався її телефоном. Вказаний номер телефону зазначений відповідачем у її відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив. Відповідачка ознайомилася з Паспортом споживчого кредиту та підписала його одноразовим ідентифікатором «G-6565 », що підтверджується візуальною формою. За встановленими у цій справі обставинами кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому [PERSON] через особистий кабінет на вебсайті позивача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ «Бізнес Позика» надіслало відповідачці за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідачка і використала для підтвердження підписання кредитного договору. Так, при реєстрації та входу в особистий кабінет позичальника при укладенні Кредитного договору, відповідачем використано фінансовий номер телефону [NUMBER] та електронну пошту [INFO] , що також підтверджується раніше наданою позивачем до суду Візуальною формою. Саме на цей номер телефону [NUMBER] було відправлено одноразовий ідентифікатор «G-8887», яким підписано Кредитний договір, що підтверджується Візуальною формою. Таким чином, доводи відповідачки про те, що вона не підписувала кредитний договір є безпідставними, оскільки законом передбачено можливість підписання електронного договору одноразовим ідентифікатором. Законом не визначено обов`язковість підписання електронного правочину електронним цифровим підписом. Отже, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомилась та погодилась з ними. Аргументи заперечень відповідача про те, що відсутні докази зарахування коштів на рахунок позивальника також є безпідставними. Так, установлено, що 10.02.2021 позивач видав відповідачу кредит у розмірі 36 000 гривень на картковий рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», який відповідач вказав у своєму особистому кабінеті на сайті https://my.bizpozyka.com/, що підтверджується витягом з анкети клієнта; квитанціями платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 10.02.2020 за №№ 373325796 та 373325577; довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 01.08.2023р. про успішне перерахування кредиту на карту отримувача (Відповідача) в загальній сумі 36 000,00 грн. (двома платежами в розмірі 16 000,00 грн. та 20 000,00 грн). Посилання відповідача на подвійне стягнення за вищевказаним кредитним договором є безпідставним, оскільки рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2022 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 26 листопада 2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" заборгованості за кредитним договором № 231238-КС-001 від 10.02.2021 року в розмірі 68 032 грн. 29 коп., а постановою приватного виконавця Крегул І.І. від 24.08.2023 виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису закінчено. З розрахунку заборгованості видно, що така заборгованість складається із заборгованості за кредитом та процентами, тому посилання на неправомірне включено до кредитного договору комісії за надання кредиту є необґрунтованим, оскільки не стосується предмету позову. З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо судових витрат Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 147, 20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 673 від 07 серпня 2023 року. Отже, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2 147, 20 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved