Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

1. 21 квітня 2023 року позивач поштовим зв`язком звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.10.2020 між позивачем та [PERSON] було укладено комплексний договір (кредиту та застави) №1/3995612, за умовами якого відповідач одержав грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Зобов`язання позичальника за кредитним договором були забезпечені договором поруки, укладеним з [PERSON] . Відповідачі неналежно виконують свої зобов`язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з них у солідарному порядку заборгованості у сумі 376\~300,04 грн (основна заборгованість 327\~466,18 грн, проценти 48 833,86 грн) (т. 1 а.с.а.с. 1 5, 50). 2. 19 травня 2023 року [PERSON] подала до суду відзив на позов, у якому зазначила, що позивач на момент укладення договору не мав відповідної ліцензії, отже підстав вважати укладений договір кредитним не існує (а.с.а.с. 89 94, 106, 107). 3. 31 травня 2023 року [PERSON] також подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позивач на момент укладення договору не мав відповідної ліцензії, отже підстав вважати укладений договір кредитним не існує. Грошові кошти при укладенні договору передано не було, про що свідчить відсутність у справі відповідного меморіального ордеру (а.с.а.с. 108 113, 126). 4. 06 червня 2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив [PERSON] , у якій зазначив, що позивач на момент укладення договору мав відповідну ліцензію, про що свідчить її копія, що додається до відповіді на відзив (а.с.а.с. 127 129). 5. 07 липня 2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив [PERSON] , у якій зазначив, що позивач на момент укладення договору мав відповідну ліцензію, про що свідчить її копія, що додається до відповіді на відзив. Крім того, усі належні та допустимі докази на підтвердження надання кредитних коштів було додано до позовної заяви. Кошти були перераховані згідно з цільовим призначенням за договором на придбання автомобіля (а.с.а.с. 134 140). 6. 12 липня 2023 року [PERSON] подав до суду заперечення, у яких зазначив, що позивач не довів, що гроші було передано саме на споживчі потреби. Грошові кошти при укладенні договору відповідачеві передано не було, про що свідчить відсутність у справі відповідного меморіального ордеру (а.с.а.с. 166 170). 7. Представник позивача у судових засіданнях підтримав заявлений позов, пояснивши, що 12.10.2020 між позивачем та [PERSON] було укладено комплексний договір (кредиту та застави) №1/3995612, за умовами якого відповідач одержав грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Зобов`язання позичальника за кредитним договором були забезпечені договором поруки, укладеним з [PERSON] . Відповідачі неналежно виконують свої зобов`язання за кредитним договором. Позивач на момент укладення договору мав відповідну ліцензію, про що свідчить її копія, що додається до відповіді на відзив. Крім того, усі належні та допустимі докази на підтвердження надання кредитних коштів було додано до позовної заяви. Кошти були перераховані згідно з цільовим призначенням за договором на придбання автомобіля. 8. [PERSON] у суді заперечувала проти позову, пояснивши, серед іншого, що позивач на момент укладення договору не мав відповідної ліцензії, отже підстав вважати укладений договір кредитним не існує. 9. [PERSON] у суді також заперечував проти позову, пояснивши, що позивач на момент укладення договору не мав відповідної ліцензії, отже підстав вважати укладений договір кредитним не існує. Грошові кошти при укладенні договору передано не було, про що свідчить відсутність у справі відповідного меморіального ордеру. Крім того, позивач не довів, що гроші було передано саме на споживчі потреби. 10. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 11. Судом встановлено, що 12.10.2020 між позивачем та [PERSON] було укладено комплексний договір (кредиту та застави) №1/3995612, за умовами якого позивач надав відповідачеві цільовий кредит (на придбання автомобілю) у сумі 356\~452,00 грн з кінцевим терміном повернення 11.10.2027 (процентна ставка 13,9% річних) (а.с.а.с. 21, 22, 24 27, 31). 12. Того ж дня між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №P1/3995614, згідно з яким остання зобов`язалася солідарно з [PERSON] відповідати за своєчасне повернення ним коштів за укладеним кредитним договором (а.с.а.с. 28 30). 13. Відповідачі не виконують свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та процентів за ними, і у них перед позивачем станом на 10.03.2023 утворилася заборгованість у сумі 376\~300,04 грн відповідно до наданих позивачем розрахунків (а.с.а.с. 7, 211 214), а саме: -основна заборгованість 327\~466,18 грн; -проценти 48 833,86 грн. 14. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. 15. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 16. За кредитним договором позивач передав [PERSON] грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. 17. За правилами, встановленими статтею 610 ЦК, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 18. Ураховуючи той факт, що [PERSON] дотепер не виконує свої обов`язки з повернення кредиту та процентів за ним, таке невиконання є порушенням його зобов`язань у розумінні приведеної норми. 19. Частиною 1 статті 553 ЦК визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. 20. За приписами частин 1, 2 статті 554 ЦК у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 21. Судом встановлено, що основне зобов`язання (кредитний договір) було забезпечене договором поруки, укладеним з [PERSON] , отже, зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконав свої зобов`язання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги й до поручителя. 22. З огляду на те, що відповідачі не виконують свої обов`язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також процентів за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. 23. Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 24. Згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. 25. За правилами, встановленими статтею 611 ЦК, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 26. З огляду на викладене суд вважає за необхідне задовольнити заявлений у справі позов. 27. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачів у рівних частках компенсацію понесених позивачем судових витрат у сумі 5 644,50 грн (по 2 822,25 грн) (а.с. 6). 28.

Outcome: approved