Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , яка діє також від імені та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги позивачка [PERSON] мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який був власником домоволодіння, що складається з житлового будинку та присадибних земельних ділянок, розташованих в [ADDRESS] та іншого майна. Зазначені житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельні ділянки належали [PERSON] на підставі Договору дарування, укладеного 28.12.2004, посвідченого державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №2066. Після смерті [PERSON] , у встановлений законом строк, позивачка та її діти [PERSON] і [PERSON] прийняли спадщину, оскільки постійно до дня смерті проживали разом з спадкодавцем. Окрім того, на час смерті чоловіка їхні діти були малолітні. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю державної реєстрації Договору дарування в КП «Вінницьке об`єднане бюро технічної інвентаризації» та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності [PERSON] на присадибні земельні ділянки. Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 07.07.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 10.07.2023 витребувана для огляду в судовому засіданні спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 19.07.2023 з Погребищенської державної нотаріальної контори надійшла відповідь, згідно з якою спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилася, будь-яка інформація про наявність або відсутність спадкоємців відсутня (а. с. 38-39). Ухвалою суду від 13.09.2023 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до розгляду по суті. В судове засідання позивачка [PERSON] , яка діє також від імені та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , не з`явилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності (а. с. 46). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася також, не повідомляючи про причини неявки, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена завчасно, у встановленому законом порядку (а. с. 37, 45). Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши позицію позивачки дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01.07.2009 Виконкомом Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с. 16). Позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 05.06.2004 Виконкомом Гопчицької сільської ради (а. с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.05.2007 виконкомом Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] (а. с. 14). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.06.2008 виконкомом Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , є рідною дочкою [PERSON] (а. с. 14). Як вбачається з Договору дарування будинку та витягу з Державного реєстру правочинів, 28.12.2004 [PERSON] , від імені якої діяв [PERSON] , подарувала [PERSON] належний дерувателю цілий житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а. с. 22-23). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, зазначене домоволодіння складається з житлового будинку, веранди, криниці, огорожі, погреба, сараю, вбиральні, літньої кухні та веранди (а. с. 18-20). Відповідно до копій державних актів на право власності на земельну ділянку серії ВН №026316 та серії ВН №026317, виданих 16.07.2004 Погребищенським районним відділом земельних ресурсів, [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,2500 га та 0,0753 га, що розташовані в [ADDRESS] (а. с. 24-25). Згідно з витягом №2256 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 28). Як вбачається з листа Погребищенської державної нотаріальної контори від 04.07.2023 №351/01-16, спадкоємцям [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв`яжу з відсутністю державної реєстрації Договору дарування в КП «Вінницьке об`єднане бюро технічної інвентаризації» та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності [PERSON] на присадибні земельні ділянки (а. с. 17). За змістом ст.328 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч. ч. 3-5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Звертаючись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, земельні ділянки в порядку спадкування за законом, позивачка зазначає, що її покійний чоловік [PERSON] був власником житлового будинку та присадибних земельних ділянок, розташованих в [ADDRESS] , а тому вона та її діти мають право на успадкування вказаного майна. Однак суд з такими доводами позивачки погоджується частково. Так, судом було встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що позивачі [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] , спадщину прийняли в установленому законом порядку та строки, оскільки на час відкриття спадщини [PERSON] і [PERSON] були малолітні та разом із матір`ю [PERSON] постійно до дня смерті проживали разом з спадкодавцем, а тому вони мають право на успадкування належного [PERSON] майна. Разом з тим, як вбачається з Договору дарування житлового будинку від 28.12.2004, відповідачкою [PERSON] покійному [PERSON] був подарований лише житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , без земельних ділянок на яких він розташований. Таким чином спірні земельні ділянки до складу спадкового майна не входять, що підтверджується також і копіями державних актів на право власності на земельні ділянки, згідно з якими власником вказаних земельних ділянок є [PERSON] .. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачами права власності на житловий будинок та про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання за [PERSON] та її неповнолітніми дітьми [PERSON] і [PERSON] права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на земельні ділянки, площею 0,2500 га та 0,0753 га, що розташовані в [ADDRESS] , оскільки нею не доведено належними, допустимими та достатніми доказами належність вказаних земельних ділянок спадкодавцю. На підставі викладеного,

Outcome: partial