Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивачка,\~ [PERSON] ,\~звернулась до\~суду із\~позовною заявою\~в якій,\~з урахуванням\~заяви про\~уточнення позовних\~вимог,\~просить визнати\~за нею\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті тітки\~ [PERSON] \~право на\~земельні ділянки\~(земельні\~частки пай)\~у с.\~Сугрів Стрийського\~району Львівської\~області згідно\~сертифікатів серії\~ЛВ №014082\~від 20.06.1996\~та серії\~ЛВ №013928\~від 14.06.1996;\~встановити факт\~родинних відносин,\~а саме\~те,\~що [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~була тіткою\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] \~та те,\~що [PERSON] , яка померла [INFO] , була тіткою [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви позивачка покликається на те, що [INFO] померла тітка [PERSON] , яка на день смерті проживала у с. Сугрів (на той час Вербицької сільської ради Жидачівського району) тепер Ходорівської ОТГ Стрийського району Львівської області по [ADDRESS] . Разом з померлою проживала її тітка [PERSON] (власниця будинку). Померла сім`ї не мала. На [PERSON] був зареєстрований сертифікат на середню частку (пай) серії ЛВ № 013928 від 21.08.1996. [PERSON] , як спадкоємець фактично вступила у користування спадковою земельною ділянкою померлої, проте за життя не оформила спадшини через відсутність коштів. [INFO] померла тітка позивачки [PERSON] , яка проживала на день [ADDRESS] . З померлою проживала тітка позивачки [PERSON] , яка власної сім`ї не мала. [PERSON] належало право на земельну часку (пай) розміром 1.69 га на території Вербицької сільської рали (тепер Ходорівська OTГ). [PERSON] , як спадкоємець фактично вступила у користування спадковою земельною ділянкою померлої (прийняла спадщину) проте за життя не оформила спадщини через відсутність коштів. [INFO] померла тітка позивачки [PERSON] , яка проживала на день смерті у с. Сугрів (на той час Вербицької сільської ради Жидачівського району) тепер Ходорівської ОТГ Стрийського району Львівської області по [ADDRESS] . Разом з померлою, у зв`язку з хворобою до дня смерті проживала позивачка [PERSON] , яка займалася похороном тітки. [PERSON] був складений заповіт 09.12.1999, посвідчений та зареєстрований Вербицькою сільською радою за №48, яким спадкодавиця усе своє майно заповіла племінниці [PERSON] . Вказаний заповіт не змінений і не скасований. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25.11.2021 встановлено факт належності [PERSON] , [INFO] , заповіту [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 48 в користь [PERSON] , факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] та визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Відтак, позивачка оформити спадщину на земельні ділянками її тіток [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] не має можливості, оскільки вказані земельні ділянки не увійшли у спадкову масу згідно заповіту, тому що вони не були оформлені за спадкодавицею, проте [PERSON] до самої смерті користувалася спірними земельними ділянками. Вважаючи, що її спадкові права порушено позивачка звернулася із даним позовом до суду. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 09.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків/а.с.20-23/. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 25.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження на 13.06.2023 /а.с. 30-31/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 13.06.2023 у зв`язку з неявкою сторін справу розглядом відкладено на 30.06.2023 /а.с.41/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 30.06.2023 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 15.08.2023/а.с.45-46/. 15.08.2023 у справі оголошено перерву до 07.09.2023 /а.с.59-60/. 07.09.2023 протокольною ухвалою витребувано у позивачки оригінал свідоцтва про смерть та справу розглядом відкладено на 26.09.2023 /а.с.68-73/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.09.2023 витребувано з Жидачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) копії актових записів про смерть /а.с.85-86/. Розгляд справи по суті відбувся 13.10.2023 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Магарський М.З. подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подав відзив в якому просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, також просить розглянути дану справу та винести рішення за наявними в ній матеріалами. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частинами 1\~та 4\~статті 206\~ЦПК встановлено,\~що позивач\~може відмовитися\~від позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні 07.09.2023 дали покази, що [PERSON] була тіткою [PERSON] , а також, що [PERSON] була тіткою [PERSON] . Частиною четвертою\~статті 268 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5\~статті 268 ЦПК України\~зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13.10.2023, є дата складення повного тексту судового рішення 23.10.2023 Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01.06.1976 [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис № 35. Її матір`ю була [PERSON] /а.с.80/. Згідно витягу з по-господарської книги с. Сугрів № 854 від 06.11.2014 в по-господарській книзі №6 с. Сугрів, Вербицької сільської ради, Жидачівського району, Львівської області, що зберігається у Вербицькій сільській раді станом на 30.06.1990 будинковолодіння [ADDRESS] числиться як колгоспний двір за [PERSON] власник будинку, померла [INFO] та [PERSON] племінниця, померла [INFO] /а.с.6/. Відповідно до довідки № 404 від 17.05.2023 виданої виконкомом Вербицької сільської ради згідно записів у по-господарській книзі №6 Вербицької сільської ради числиться господарство по [ADDRESS] , де проживала [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] була прописана та проживала у [ADDRESS] , разом із нею до дня смерті і на день смерті проживала тітка [PERSON] померла [INFO] та племінниця [PERSON] померла [INFO] , сім`ї не мала проживала одинокою; від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Вербицької сільської ради заповіт не посвідчувався /а.с.7/. Відповідно до сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 014082 [PERSON] на території Вербицької сільської ради на підставі рішення Жидачівської РДА від 14.06.1996 №383 належить право на земельну частку (пай) розміром 1,69 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №208 18.07.1996 /а.с.67/. Згідно довідки №01-12/04-1821 від 06.12.2013 виданої відділом Держземагенства в Жидачівському районі Львівській області в книгах реєстрації Сертифікатів на середню земельну частку (пай) по Вербицькій сільській раді числиться та виданий на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №383 від 14.06.1996 сертифікат серії ЛВ №013928 зареєстрований 21.08.1996 за №506 на [PERSON] /а.с.66/. Згідно актового запису про смерть №49 від [INFO] [PERSON] померла [INFO] у с. Сугрів Жидачівського району Львівської області у віці 75 років. Відповідно до довідки виданої виконкомом Ходорівської міської ради №348 від 14.06.2023 [PERSON] , яка померла [INFO] , була прописана та проживала за адресою [ADDRESS] . Разом з нею до дня смерті і на день смерті проживала тітка [PERSON] померла [INFO] та племінниця [PERSON] померла [INFO] , сім`ї не мала, проживала одиноко /а.с.53/. Згідно актового запису про смерть №44 від 19.11.1996 [PERSON] померла [INFO] у с. Сугрів Жидачівського району Львівської області у віці 70 років. Відповідно до довідки виданої виконкомом Ходорівської міської ради №347 від 14.06.2023 [PERSON] , яка померла [INFO] була прописана та проживала за адресою [ADDRESS] . Разом з нею до дня смерті і на день смерті проживала племінниця [PERSON] . Від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Вербицької сілсьької ради посвідчено заповіт №48 від 09.12.1999 /а.с.54/. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25.11.2021 встановлено факт належності [PERSON] заповіту [PERSON] , посвідченого секретарем виконавчого комітету Вербицької сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 48 в користь [PERSON] ; встановлено факт постійного проживання [PERSON] \~ із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] та право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради, площею 1,2619 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЛВ № 068359 від 20.01.2003, виданого на підставі рішення ХІV сесії ІІІ демократичного скликання Вербицької сільської Ради народних депутатів № 15 від 19.10.2001 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №370 /а.с.15-17/. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №360\\02-31 від 03.07.2014 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що вона пропустила піврічний термін передбачений цивільним законодавством на подання заяви /а.с.13/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства Відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст.\~4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст.548 ЦК УРСР). Статтею 549 ЦК УРСР\~визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3\~Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV\~право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30\~травня 2008\~року за\~№ 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною п`ятою Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила книги\~шостої Цивільного кодексу України\~застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1265 ЦК України \~у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ч.1\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1\~ст.1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст.ст.1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] за ступенем споріднення тітка - племінниця, а також між [PERSON] та [PERSON] за ступенем споріднення тітка племінниця, підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, а також показами свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Встановлення вищевказаних юридичних фактів має для позивачки юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті бабусі [PERSON] [PERSON] згідно сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 014082 на території Вербицької сільської ради належало право на земельну частку (пай) розміром 1,69 в умовних кадастрових гектарах. [PERSON] на підставі сертифікату серії ЛВ №013928 зареєстрованого 21.08.1996 за №506 належало право середню земельну частку (пай) по Вербицькій сільській раді. Зважаючи на те, що [PERSON] померла [INFO] та [PERSON] померла [INFO] , тобто під час дії ЦК УРСР від 18.07.1963 і спадщина після їх смерті ніким прийнята не була, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який вступив у дію 01.01.2004, [PERSON] , яка померла [INFO] , будучи спадкоємицею п`ятої черги на підставі ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину у виді спірних земельних ділянок у встановленому законом порядку проте юридично її не оформила. Позивачка [PERSON] , будучи особою на чию користь складено заповіт [PERSON] , фактично прийняла спадщину після смерті останньої, оскільки дані обставини встановлені рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25.11.2021, яке набрало законної сили 11.01.2022, відтак в силу приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавиця [PERSON] за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved