Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

У квітні 2023 р. позивачка в особі адвоката Кравинської Ю.В. звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на її користь грошові кошти за ненадані медичні послуги в загальному розмірі 81483,19 грн., з яких: за договором № 476В/10/2021 в розмірі 9324 грн. 00 коп., за попереднім договором № 237П/10/2021 в розмірі 56211 грн. 00 коп., 3 % річних - 2003,76 грн., втрати від інфляції - 13944,43 грн. Позов обґрунтований тим, що 27 жовтня 2021 року між сторонами був укладений Договір № 476В/10/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності), пакет «Базовий», до пологів, відповідно до умов якого відповідач (медичний заклад) зобов`язався надати позивачці медичну допомогу, яка полягає у проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього, у відповідності з існуючими стандартами медичної допомоги. Вартість медичної допомоги відповідно до п. 5.2 Договору, склала 39214,00 грн., та була сплачена позивачкою в повному обсязі. Відповідач фактично надав позивачці послуги на суму 29890,00 грн., сума неотриманих послуг складає 9324,00 грн. Крім того, 27 жовтня 2021 року між сторонами був укладений Попередній договір № 237П/10/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів, пакет «Комфорт», відповідно до умов якого сторони зобов`язались укласти в період з 22 до 32 тижня вагітності позивача укласти Договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів, пакет «Комфорт», на умовах якого відповідач (медичний заклад) мав надати позивачці медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів позивача на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього, у відповідності з існуючими стандартами медичної допомоги. Вартість медичної допомоги відповідно до п. 1.4 Попереднього договору, склала 56211,00 грн., та була сплачена позивачкою на підставі рахунку-фактури в повному обсязі. Проте, у зв`язку з військовою агресією проти України відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, послуг у повному не надав, основний договір сторони не уклали, на офіційному сайті відповідача було розміщено оголошення про зупинення роботи. Тому, позивачка була вимушена провести пологи у іншій медичній установі. У березні 2023 р. позивачка на електронну пошту відповідача направила заяву про розірвання договору і повернення сплачених коштів, однак відповідач гроші не повернув. Тому, позивачка просить стягнути сплачені кошти з урахуванням 3 % річних та втрат від інфляції. Ухвалою судді від 21.04.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням сторін. 22.05.2023 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позов не визнав, зазначив, що визнає факт укладення вказаних у позові договорів, та сплату позивачкою всіх зазначених сум. Відповідно до умов Договору № 237В/10/2021, фактично позивачці було надано медичних послуг на суму 29890,00 грн. Також, зі сплаченої позивачкою суми було також оплачено страховий платіж в сумі 1800,00 грн. по укладеному договору добровільного страхування. Попередній договір припинився, оскільки основний договір сторони не уклали. Невиконання зобов`язань по договорам з боку відповідача є наслідком форс-мажорних обставин, тобто ведення воєнних дій, будівля пологового будинку була пошкоджена, діяльність відповідача була зупинена. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не надано жодного розрахунку, який підтверджує розмір правничої допомоги, та просив зменшити до 3000 грн., вважаючи суму завищеною. 26.05.2023 р. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивачки не погодилась із доводами відзиву, просила позов задовольнити повністю. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом встановлено, що 27.10.2021 р. між позивачкою (Пацієнт) та відповідачем (Медичний заклад) було укладено Договір № 476В/10/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності), пакет «Базовий» з 6-13 тижнів - до пологів, відповідно до умов якого відповідач (медичний заклад) зобов`язався надати позивачці медичну допомогу, яка полягає у проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності Пацієнта згідно діючих нормативних документів та стандартів у галузі охорони здоров`я, а позивачка зобов`язалась прийняти і сплатити послуги на умовах договору. У Додатку № 1 до договору визначений перелік медичних послуг, які входять до предмету договору. Згідно з пунктами 5.2, 5.3 Договору, вартість медичної допомоги складає 39214,00 грн. з ПДВ, та сплачується одноразово у формі 100 % передоплати в день підписання Договору. Відповідно до п. 3.1 Договору, медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу Пацієнту в межах цього Договору. Пунктами 6.4, 6.5 Договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього Договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема війну та воєнні дії. Відповідно до п. 6.6 Договору, сторона яка не може виконувати свої договірні відносини, внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 Договору повинна проінформувати про це іншу сторону не пізніше 15 календарних днів, а також належним чином цей факт підтвердити. Пунктом 11.2 Договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання із врахуванням вимог п. 8.4 Договору, і діє до остаточного виконання зобов`язань. Згідно з п. 8.1.2 Договору, він може бути достроково припинений з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу із зазначенням причин. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги. Також, відповідачем наданий суду договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 7619/999/318/210002743, сторонами якого вказані позивачка та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі агента ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», відповідно до змісту якого позивачка застрахувалась у разі настання страхових випадків, сума страхового платежу - 1800,00 грн.; вигодонабувачем визначено ТОВ «Пологовий будинок «Лелека». При цьому, підпис позивачки у договорі відсутній. Відповідач фактично надав позивачці послуги на суму 29890,00 грн., сума неотриманих послуг складає 9324,00 грн. Вказані обставини не оспорюють ся сторонами. Крім того, 27.10.2021 р. між сторонами був укладений Попередній договір № 237П/10/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів, відповідно до умов якого сторони зобов`язались у термін з 22 по 32 тиждень вагітності пацієнта або з 32 по 34 тиждень вагітності укласти Договір про надання медичної допомоги з ведення пологів, пакет «Комфорт». На умовах основного договору відповідач (медичний заклад) мав би надати позивачці кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у ведення пологів пацієнта в обсязі та на умовах, передбачених Договором, у відповідності з існуючими стандартами медичної допомоги. Пунктом 1.4 Попереднього договору передбачено, що при підписанні цього Договору, пацієнт сплачує на користь медичного закладу авансовий платіж в сумі 56211,00 грн. Згідно з пунктом 1.8 Попереднього договору, у разі відмови пацієнта або медичного закладу від укладання Основного договору, у термін, передбачений п. 1.1 Попереднього договору, зобов`язання за цим Попереднім договором припиняються, при цьому, грошові кошти в якості авансового платежу за даним Попереднім договором, підлягають поверненню медичним закладом пацієнтові, протягом п`яти робочих днів з моменту одержання відповідної письмової вимоги пацієнта. Повернення суми авансового платежу здійснюється медичним закладом у безготівковій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок пацієнта … виключно на його письмову вимогу та за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги. Згідно з наданими суду квитанціями вартість медичних послуг сплачена позивачкою 27.10.2021 р. в розмірах 39214,00 грн. та 56211,00 грн. В подальшому, на сайті відповідача розміщено оголошення про припинення роботи через війну. Згідно з наданими медичними документами, позивачка провела пологи в іншому медичному закладі. 13.03.2022 року позивачка направила на електронну адресу відповідача заяву про повернення сплачених коштів, та 02.04.2022 р. отримано підтвердження від відповідача про отримання заяви. У листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 р. є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору. Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права. Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Статтею 607 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Надаючи оцінку забраним у справі доказам, суд зазначає, що 27.10.2021 року між сторонами було укладено договір про надання медичних послуг, сплачених позивачкою в повному обсязі. Вказані обставини визнані відповідачем. Суд приймає до уваги, що у Договорі про надання медичної допомоги визначено вартість медичних послуг в загальному розмірі 39214,00 грн. Надаючи оцінку доводам відповідача щодо необхідності відрахування з цієї суми розміру страхового платежу 1800,00 грн., суд зазначає, що відповідно до статей 638, 639 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Оскільки в наданому суду примірнику договорі страхування відсутній підпис [PERSON] , у суду відсутні підстави вважати укладеним нею договір страхування, і відповідно у цій справі, на відміну від аналогічних розглянутих судом справ, відсутні підстави для відрахування суми страхового платежу з вартості медичних послуг. Згідно з поясненнями учасників справи, що не оспорювалось, на підставі укладеного Договору № 476В/10/2021 про надання медичної допомоги, [PERSON] надані послуги на суму 29890,00 грн. Таким чином, сума ненаданих медичних послуг складає 9324,00 грн. (39214 - 29890 = 9324,00 грн.) Крім того, 27.10.2021 року між сторонами було укладено попередній договір про укладення в майбутньому договору надання медичних послуг з ведення пологів. Відповідно до умов попереднього договору позивачкою сплачено аванс в сумі 56211,00 грн. Сторони не уклали основний договір у передбачений Попереднім договором строк, а тому такий договір припинився на підставі ст. 635 ЦК України, пункту 1.8 Попереднього договору. Надаючи оцінку аргументам відповідача, викладеним у відзиві, суд погоджується із тим, що невиконання в повному обсязі умов Договору № 476В/10/2021, та не укладення основного договору було наслідком ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити. Водночас, наявність форс-мажорних обставин не звільняє відповідача від обов`язку повернення коштів за медичні послуги з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню суми 9324,00 грн. та 56211,00 грн. В частині вимог про стягнення втрат від інфляції та трьох процентів річних суд зазначає таке. Як роз`яснено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.03.2023 р. у справі № 920/505/22, в будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести що кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи при виконанні нею конкретних договірних зобов`язань. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили. Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного зобов`язання. Суд звертає увагу, що три проценти річних і втрати від інфляції нараховані позивачем не у зв`язку із неналежним виконання умов договору в частині надання медичних послуг, а у зв`язку з безпідставним неповерненням отриманих грошових коштів. Так, заява про повернення коштів була надана відповідачу у березні 2022 р., при цьому доказів повернення коштів і на даний час не надано. На переконання суду, відповідач не надав доказів, які би свідчили, що наявність військового стану перешкодила йому повернути сплачені позивачкою грошові кошти за ненадані послуги станом на квітень 2022 р. і навіть до цього часу. Тому, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині нарахування трьох процентів річних 2003,76 грн. і втрат від інфляції 13944,43 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивач суму судового збору в розмірі 1073,60 грн. Крім того, позивачкою заявлено до компенсації суму 8200 грн. за надання їй правничої допомоги. На підтвердження суми правової допомоги надано: Договір про надання правової допомоги від 11.04.2023 р. з адвокатом Кравинською Ю.В., протокол погодження вартості правової допомоги (Додаток № 1 до договору), квитанція на суму 3700,00 грн. від 14.04.2023 р. за складання позову, від 14.04.2023 р. на суму 1800,00 грн. за складання досудової вимоги, та від 22.05.2023 р. на суму 2700,00 грн. за складання відповіді на відзив. Від відповідача надійшло заперечення, щодо суми наданої правничої допомоги, вважаючи її завищеною та прохання зменшити розмір суми наданої позивачу правничої допомоги до 3000 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Надаючи оцінку заявленій сумі витрат на правничу допомогу 8200,00 грн. у сукупності зі складністю справи, обсягом правничої допомоги і ціною позову, суд вважає заявлений розмір правничої допомоги обґрунтованим і пропорційним предмету і складності справи, та обсягу роботи адвоката, а тому підстави для зменшення цих витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved