Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивач керівник Дубенської окружної прокуратури Громова-Логвинчук О.Є., в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні протирадіаційним укриттям, шляхом визнання частково недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень. В обгрунтування таких позовних вимог керівник Дубенської окружної прокуратури Громова-Логвинчук О.Є. зазначила про те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 5 травня 2020 року за Державою, в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на праві власності зареєстровано об`єкт нерухомого майна протирадіаційне укриття площею 81,2 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно перебувало в складі цілісного майнового комплексу ВАТ «Демидівський консервний завод», 100% акцій якого належало державі. Приватизацію вказаного майнового комплексу повністю завершено 24 травня 2007 року. Згідно наданої інформації Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях таке протирадіаційне укриття, як об`єкт цивільної інфраструктури сховище, не було включене до статутного капіталу ВАТ «Демидівський консервний завод» і залишено в державній власності. Так, 6 листопада 2007 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області та ВАТ «Демидівський консервний завод» був укладений договір зберігання державного майна, що не увійшло до статутного фонду ВАТ «Демидівський консервний завод» у процесі приватизації, але перебуває на його балансі об`єкта цивільної оборони протирадіаційного укриття, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно вказаного договору зберігач, яким є ВАТ «Демидівський консервний завод» не вправі розпоряджатися переданим на зберігання майном. Проте, було встановлено, що 15 травня 2008 року між ВАТ «Демидівський консервний завод» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу №926, згідно якого відповідач [PERSON] набув у власність нежитлове приміщення обкаточного цеху загальною площею 121,3 кв.м.; центрального складу загальною площею 834,9 кв.м.; нежитловий будинок цегляний (тарний), загальною площею 323,1 кв.м. (в якому розташоване захисне укриття), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 2 червня 2008 року за [PERSON] на праві власності зареєстровано об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю, загальною площею 323,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інформація, надана Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації, підтверджує те, що за [PERSON] зареєстровано будинок цегляний (тарний), загальною площею 323,1 кв.м., в тому числі підвал, площею 81,2 кв.м. Згідно з експлікацією приміщень до плану поверхів у виробничому будинку [ADDRESS] , розташований підвал (протирадіаційне укриття, площею 81,2 кв.м.). Загальна площа усієї будівлі становить 323,1 кв.м. про що зазначено та відображено у технічному паспорті на захисну споруду цивільного захисту протирадіаційне укриття, обліковий №66314. При укладенні договору купівлі-продажу №926 від 15 травня 2008 року ВАТ «Демидівський консервний завод» було достовірно відомо про наявність за адресою: [ADDRESS] , захисної споруди цивільного захисту (протирадіаційного укриття під обліковим №66314). Крім того, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях 15 лютого 2018 року та 14 березня 2022 року, з метою вирішення питання подальшого використання захисної споруди, скеровувалися листи до Демидівської селищної ради Рівненської області щодо ініціювання органом місцевого самоврядування розгляду питання про надання згоди на прийняття в комунальну власність територіальної громади об`єкта цивільної оборони протирадіаційного укриття площею 81,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Проте, Демидівською селищною радою Рівненської області управлінське рішення прийняте не було. У своєму листі від 28 лютого 2022 року №03-13/478 селищна рада повідомила про те, що будівля під якою знаходиться протирадіаційне укриття, перейшла у приватну власність [PERSON] згідно договору купівлі-продажу №926 від 15 травня 2008 року. Припускають, що договір купівлі-продажу №926 від 15 травня 2008 року в частині включення до нежитлового будинку цегляного (тарного) загальною площею 323,1 кв.м. протирадіаційного укриття, площею 81,2 кв.м., укладений з порушенням вимог ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна», ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України (чинних на момент укладення договору). З вказаних підстав у позовній заяві керівник Дубенської окружної прокуратури Громова-Логвинчук О.Є. просила усунути перешкоди власнику Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях у користуванні та розпорядженні протирадіаційним укриттям площею 81,2 кв.м., шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу №926 від 15 травня 2008 року в частині включення до площі нежитлового будинку цегляного (тарного) загальною площею 323,1 кв.м. протирадіаційного укриття, площа якого становить 81,2 кв.м., укладеного між ВАТ «Демидівський консервний завод» та [PERSON] , а також зобов`язати [PERSON] повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях протирадіаційне укриття площею 81,2 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 11 листопада 2022 року судом прийнято до провадження цивільну справу №558/450/22 за позовною заявою керівника Дубенської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні протирадіаційним укриттям, шляхом визнання частково недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень. 23 січня, 31 січня, 24 лютого, 23 червня 2023 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Денисюк О.І. до суду надавались клопотання про долучення доказів по справі (а.с. 128-134, 141-150, 165-196 т. 1, 24-35 т. 2). 2 березня 2023 року закрито підготовче провадження у справі №558/450/22, а справу призначено до розгляду по суті. Судові засідання в цивільній справі №558/450/22 призначалися 21 березня, 21 квітня, 4 травня, 27 червня, 17 липня, 2 серпня, 21 серпня, 5 вересня, 25 вересня, 10 жовтня, 23 жовтня 2023 року. Ухвалою суду від 21 серпня 2023 року залучено до участі в справі №558/450/22, як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ВАТ «Демидівський консервний завод». Прокурор Бойчук Н.Р. під час розгляду справи позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Згідно письмових пояснень (а.с. 100-101 т. 1) представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях Бережний К.М. позовні вимоги підтримав та пояснив, що між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ВАТ «Демидівський консервний завод» був укладений договір зберігання державного майна, що не увійшло до статутного капіталу ВАТ «Демидівський консервний завод» у процесі приватизації, але перебуває на його балансі об`єкта цивільної оборони протирадіаційного укриття, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно цього договору зберігач не вправі розпоряджатися переданим на зберігання майном. Проте, 15 травня 2008 року між ВАТ «Демидівський консервний завод» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу №926, згідно якого [PERSON] набув право власності на нежитловий будинок цегляний (тарний) загальною площею 323,1 кв.м. (в якому розташоване протирадіаційне укриття) за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації, право власності на будинок цегляний (тарний) загальною площею 323,1 кв.м. зареєстровано за [PERSON] (в тому числі і на підвал площею 81,2 кв.м.). Загальна площа усієї будівлі становить 323,1 кв.м. про що зазначено в інформації Демидівської селищної ради Рівненської області та відображено у технічному паспорті на захисну споруду цивільного захисту протирадіаційне укриття обліковий №66314. Вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу №926 від 15 травня 2008 року ВАТ «Демидівський консервний завод» було достовірно відомо про наявність у відчужуваному приміщенні захисної споруди цивільного захисту. В судовому засіданні представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях Пасіка В.В. позовні вимоги підтримав та пояснив, що на час подання до суду позовної заяви та розгляду справи судом договір зберігання державного майна, що укладений Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області та ВАТ «Демидівський консервний завод» 6 листопада 2007 року, є чинним. Такий договір зберігання державного майна був укладений строком на один рік, проте згідно п. 6.2. після закінчення терміну його дії, був продовженим на той самий строк, оскільки сторони не повідомляли одна одну про припинення такого договору чи зміну його умов. Об`єкт цивільної оборони протирадіаційного укриття, власником якого є Держава, в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, знаходиться на балансі ВАТ «Демидівський консервний завод», а тому не міг бути відчужений іншим особам. На даний час неможливо обстежити протирадіаційне укриття, оскільки відповідач [PERSON] не допускає представників Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях до такого укриття. Представник третьої особи ВАТ «Демидівський консервний завод» на розгляд справи втретє не з`явився, хоч про час розгляду справи був повідомленим у встановленому порядку. Заяв, клопотань чи письмових пояснень до суду не подавав. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив про те, що позовні вимоги вважає необгрунтованими та безпідставними. 15 травня 2008 року дійсно між ним та ВАТ «Демидівський консервний завод» укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень №926, а саме: нежитлового приміщення обкаточного цеху загальною площею 121,3 кв.м.; центрального складу загальної площею 834,9 кв.м.; нежитлового будинку цегляного (тарного) загальною площею 323,1 кв.м., що знаходяться по [ADDRESS] . Право власності на його ім`я на зазначені об`єкти було зареєстровано у встановленому порядку, що підтверджується витягами із Державного реєстру прав на нерухоме майно від 2 червня 2008 року. На час укладення 15 травня 2008 року договору купівлі-продажу йому, як покупцю, не було відомо про те, що в нежитловому будинку цегляному (тарному) загальною площею 323,1 кв.м. знаходиться захисна споруда цивільного захисту (протирадіаційне укриття) площею 81,2 кв.м. При огляді такого приміщення не було виявлено ознак, що це протирадіаційне укриття, оскільки підвальне приміщення було без будь-яких ознак укриття, які повинні відповідати ДБН А.3.1-9:2015 Захисні споруди цивільного захисту. Експлуатаційна придатність закінчених будівництвом об`єктів, та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 9 липня 2018 року №579, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2018 року №879/32331 «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту». Крім того, доданий до позовної заяви паспорт сховища (протирадіаційного укриття) №66314, що належить Консервному заводу, вказує на те, що площа такого протирадіаційного укриття становить 92 кв.м., а в позові зазначається про площу такого приміщення 81,2 кв.м. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву, зазначив про те, що є добросовісним набувачем придбаного приміщення та з 2008 року користувався таким приміщенням. З 2008 року ніяких перешкод будь-кому в користуванні підвальним приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не створював. Просив застосувати строки позовної давності до позовних вимог та відмовити у задоволені позову (а.с. 87-88 т. 1). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Денисюк О.І., з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позову, застосувати до позовних вимог позовну давність. Суд, заслухавши прокурора, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, до захисних споруд цивільного захисту належить протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них ізолюючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості. Відповідно до ч. 4 ст. 32 цього Кодексу, для вирішення питань щодо укриття категорій населення, визначених частиною третьою цієї статті, центральні органи виконавчої влади, інші органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд. Отже,\~захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття складають фонд захисних споруд цивільного захисту і належать до засобів колективного захисту. Відповідно до положень ч. 12 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню). Згідно з ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно положень\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з\~Інформацією з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно…) №307771372 від 18 серпня 2022 року (а.с. 34, 35 т. 1) власником об`єкта нерухомого майна - споруди, протирадіаційного укриття, обліковий №66314, загальною площею 81,2 кв.м., розташованого за адресою: Рівненська область, Демидівський район, смт. Демидівка, вул. 1 Травня, будинок 17, є Держава Україна, в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, код ЄДРПОУ 42956062. Відповідно до даних технічного паспорта на захисну споруду цивільного захисту (цивільної оборони) протирадіаційне укриття, обліковий запис №66314 по [ADDRESS] , що виготовлений 15 грудня 2016 року, встановлено, що протирадіаційне укриття є вбудованим в одноповерхову будівлю літер «С-1», розміщене в підвалі та складається з основного приміщення загальною площею 73,1 кв.м. і тамбура площею 8,1 кв.м. (а.с. 18-27 т. 1). До суду надано паспорт сховища (протирадіаційного укриття) №66314, розташованого в смт. Демидівка, Демидівського району. У такому паспорті зазначено, що протирадіаційне укриття належить Консервному заводу Міністерства сільського господарства та продовольства, введене в експлуатацію у 1980 році. Відповідно до договору зберігання державного майна, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ «Демидівський консервний завод» у процесі приватизації, але перебуває на його балансі від 6 листопада 2007 року, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, як Орган управління, передав, а ВАТ «Демидівський консервний завод», як Зберігач, прийняв об`єкт цивільної оборони протирадіаційне укриття, що розташоване на території підприємства за адресою: смт. Демидівка, вул. 1 Травня, 17, та зобов`язується зберігати і повернути його у схоронності та у встановлені цим Договором строки. П. 1.2 та 1.3. такого договору визначено, що Зберігач не вправі розпоряджатись переданим на зберігання майном. Передача майна третім особам можлива лише у разі письмової згоди Органом управління. В судовому засіданні сторони стверджували, що такий договір зберігання на час розгляду справи є чинним, а протирадіаційне укриття перебуває на балансі ВАТ «Демидівський консервний завод». Згідно інформації №02-14/1926, наданої Демидівською селищною радою Рівненської області 19 вересня 2018 року (а.с. 40 т. 1), зазначається про те, що на території громади обліковуються 14 захисних споруд, в тому числі приватної форми власності обліковий номер 66314 (ВАТ «Демидівський консервний завод»). На адресу Демидівської селищної ради Рівненської області надходив лист з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 15 лютого 2018 року про надання згоди на прийняття в комунальну власність територіальної громади захисної споруди з інв. №66314. Згідно договору купівлі-продажу №926 від 15 травня 2008 року будівля під якою знаходиться протирадіаційне укриття, перейшло у приватну власність [PERSON] . Дослідженим договором купівлі-продажу нежитлових приміщень, що укладений ВАТ «Демидівський консервний завод» (код 05529320) та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Мельник А.Б., зареєстрований в реєстрі за №926, ВАТ «Демидівський консервний завод» продано, а [PERSON] придбано нежитлову будівлю, обкаточний цех реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 21268354; нежитлову будівлю, центральний склад реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 21268485; нежитлову будівлю, будинок цегляний (тарний) реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 21269278 (а.с. 45, 46 т. 1). Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19044118 від 2 червня 2008 року (а.с. 52 т. 1) [PERSON] є власником нежитлової будівлі, будинок цегляний (тарний) за адресою: [ADDRESS] . Право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу р.№926 від 15 травня 2008 року. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно…№307771592 від 18 серпня 2022 року (а.с. 29-33 т. 1) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно…№320181924 від 13 січня 2023 року (а.с. 167-191 т. 1) [PERSON] є власником нежитлової будівлі, будинок цегляний (тарний) загальною площею 323,1 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу р.№926 від 15 травня 2008 року. Даними технічного паспорта на виробничий будинок будинок цегляний (тарний) [ADDRESS] , виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації 18 червня 2007 року, встановлено, що власником вказаний [PERSON] . Загальна площа будинку складає 323,1 кв.м. до якого входить підвал загальною площею 81,2 кв.м. (підвал площею 73,1 кв.м.; вхід в підвал площею 8,1 кв.м.) (а.с. 144-149 т. 1). Крім того, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… №320181924 від 13 січня 2023 року (а.с. 167-191 т. 1) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] знаходиться споруда, протирадіаційне укриття, обліковий №66314, державної форми власності. Власник Держава Україна, в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях. Дослідженими доказами по справі беззаперечно встановлено, що споруда протирадіаційне укриття, обліковий № 66314, є державною власністю та належить Державі Україна, в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях. Разом з тим, встановлено, що всупереч вимогам п. 1.2. та п. 1.3. договору зберігання державного майна, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ «Демидівський консервний завод» у процесі приватизації, але перебуває на його балансі від 6 листопада 2007 року, ВАТ «Демидівський консервний завод» в ході приватизації майна підприємства, на підставі договору купівлі-продажу від 15 травня 2008 року р.№ 926 відчужило відповідачеві [PERSON] в складі будинку цегляного (тарного) загальною площею 323,1 кв.м., підвал, що є протирадіаційним укриттям загальною площею 81,2 кв.м. Ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» (в редакції чинній станом на 15 травня 2008 року) визначено, що приватизації не підлягають захисні споруди цивільної оборони. Дослідженими технічними паспортами на спірну споруду встановлено, що підвал площею 81,2 кв.м. (за своїми технічними характеристиками), яким є протирадіаційне укриття обліковий №66314, включено, як у технічний паспорт, виданий 15 грудня 2016 року при поточній інвентаризації Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (початково інвентарна справа №1168 від 12 січня 2001 року (а.с. 47, 48 т. 1), так і в технічний паспорт від 18 червня 2007 року, що знаходиться у відповідача. Під час розгляду справи представник відповідача [PERSON] адвокат Денисюк О.І. вважала, що наявні в матеріалах цивільної справи докази не підтверджують того, що протирадіаційне укриття знаходиться саме у придбаному відповідачем [PERSON] приміщенні. Проте, такі доводи представника відповідача спростовуються інформацією №02-14/1926 Демидівської селищної ради Рівненської області від 19 вересня 2018 року, запитом Демидівської селищної ради Рівненської області від 20 березня 2018 року № 02-15/564, повідомленням Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» №101 від 30 березня 2018 року. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Денисюк О.І. заперечуючи проти позовних вимог, зазначала про те, що до позовної заяви керівником Дубенської окружної прокуратури додано копію технічного паспорта на протирадіаційне укриття, де зазначено, що таке укриття знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а у позовній заяві просить визнати недійсним договір купівлі-продажу приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вважала, що позивачем не доведено, що протирадіаційне укриття знаходиться саме в придбаному відповідачем нежитловому будинку цегляному (тарному). Проте, із дослідженої копії технічного паспорта на виробничий будинок будинок цегляний (тарний) [ADDRESS] , що виготовлений Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації 18 червня 2007 року (та попередньому технічному паспорті №1168 від 12 січня 2001 року), у поповерховому плані, експлікації зазначена адреса: [ADDRESS] . Крім того, дослідженим рішенням виконавчого комітету Демидівської селищної ради Рівненської області №30 від 29 жовтня 2002 року, встановлено, що Демидівському консервному заводу було присвоєно адресу: смт. Демидівка, вул. 1 Травня, 17. А згідно рішення Демидівської селищної ради Рівненської області № 2138 від 7 червня 2022 року перейменовано вулицю [ADDRESS] (195, 196 т. 1). Відповідач [PERSON] \~у відзиві\~на позовну\~заяву посилався\~на ту,\~обставину,\~що придбаний\~ним підвал,\~як складова\~будинку цегляного\~(тарного),\~на час\~укладення 15\~травня 2008\~року договору\~купівлі-продаджу,\~не мав\~ознак протирадіаційного\~укриття,\~оскільки не\~відповідав вимогам ДБН А.3.1-9:2015 Захисні споруди цивільного захисту. Експлуатаційна придатність закінчених будівництвом об`єктів, та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 9 липня 2018 року №579, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2018 року №879/32331 «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту». Проте, суд вважає за необхідне зауважити, що вказані нормативні акти, на які посилається відповідач, були прийнятими після укладення відповідачем договору купівлі-продажу (15 травня 2008 року). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Денисюк О.І. зазначала про те, що згідно Наказу №321 від 19 листопада 2007 року Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області «Про підтвердження права власності на об`єкти нерухомого майна, які передані до статутного фонду ВАТ «Демидівський консервний завод», було передано у власність ВАТ «Демидівський консервний завод» будинок цегляний (тарний) за адресою: [ADDRESS] , а тому вважає, що таке товариство мало право на відчуження відповідачеві будинку цегляного (тарного). Проте, суд вважає за необхідне зауважити, що Наказ №321 виданий Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області 19 листопада 2007 року. При цьому, додатком до такого наказу є Перелік нерухомого майна, що передається у власність ВАТ «Демидівський консервний завод», у якому вказаний і будинок цегляний (тарний) (п. 23 Переліку). Але цей Перелік нерухомого майна не містить відомостей про загальну площу будинку цегляного (тарного) (а.с. 28-34 т. 2). Разом з тим, щодо таких посилань представника відповідача, суд враховує те, що договір зберігання державного майна, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ «Демидівський консервний завод» у процесі приватизації, але перебуває на його балансі, був укладений 6 листопада 2007 року, тобто раніше ніж був виданий Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області Наказ №321, а тому мав бути врахованим ВАТ «Демидівський консервний завод» при укладенні 15 травня 2008 року договору купівлі-продажу з [PERSON] . Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» (в редакції чинній станом на 15 травня 2008 року) приватизації не підлягають захисні споруди цивільної оборони. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що під час укладення 15 травня 2008 року договору купівлі-продажу будинку цегляного (тарного) між ВАТ «Демидівський консервний завод» та [PERSON] було помилково включено до загальної площі такого будинку цегляного (тарного) протирадіаційне укриття, обліковий №66314. При цьому, представником відповідача [PERSON] адвокатом Денисюк О.І. не надано до суду доказів того, що протирадіаційне укриття, обліковий №66314, можливо знаходиться в іншому нежитловому приміщенні, розташованому за тією ж адресою. Дослідженими доказами по справі встановлено, що на території ВАТ «Демидівський консервний завод» знаходиться лише одна споруда цивільного захисту, з обліковим №66314, що підтверджується повідомленням Демидівської селищної ради Рівненської області №02-14/1926 від 19 вересня 2018 року. Разом з тим, у такому повідомленні Демидівської селищної ради Рівненської області міститься інформація про те, що на адресу селищної ради від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області надходив лист від 15 лютого 2018 року про надання згоди на прийняття в комунальну власність територіальної громади захисної споруди з інв. №66314. Згідно договору купівлі-продажу №926 від 15 травня 2008 року будівля під якою знаходиться протирадіаційне укриття, перейшло у власність [PERSON] . Проте, [PERSON] захисна споруда на умовах договору зберігання фондом державного майна, за погодженням з органами місцевого самоврядування, передана не була (а.с. 40 т. 1). У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] та його представник адвокат Денисюк О.І. в судовому засіданні зазначали про те, що позовні вимоги заявлені до відповідача з пропуском строку позовної давності, а тому просили до позовних вимог позивача застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову. Ст. 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України визначає, що позовна давність\~застосовується судом\~лише за\~заявою сторони\~у спорі,\~зробленою до\~винесення ним\~рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В судовому засіданні прокурор Бойчук Н.Р. та представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях Паска В.В. заперечили щодо застосування позовної давності. При вирішенні вимог відповідача про застосування позовної давності до позовних вимог позивача, суд враховує наступне. На час звернення керівника Дубенської окружної прокуратури Громової-Логвинчук О.Є. до суду з позовною заявою та розгляду справи судом, право власності на протирадіаційне укриття, обліковий №66314, зареєстроване за Державою Україна, в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях. На підставі договору зберігання від 6 листопада 2007 року таке протирадіаційне укриття, обліковий №66314 передане на зберігання ВАТ «Демидівський консервний завод». Разом з тим, як вбачається з відповіді Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на адвокатський запит №22/03-1 від 22 березня 2023 року (а.с. 28 т. 2), адвокату Денисюк О.І. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях надавалася копія листа ВАТ «Демидівський консервний завод» № 23 від 25 лютого 2011 року про те, що на балансі товариства обліковується державне майно, яке під час приватизації не увійшло до його статутного капіталу, а саме: житловий будинок та об`єкт цивільного захисту. Крім того, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях зверталося до Демидівської селищної ради Рівненської області з листами від 15 лютого 2018 року та 14 березня 2022 року з проханням відповідно до положень Законів України «Про передачу об`єктів права державної власності», «Про управління об`єктами державної власності», «Про Фонд державного майна України» прийняти з державної в комунальну власність Демидівської територіальної громади захисну споруду цивільного зазисту протирадіаційне укриття, за адресою: вул. 1 Травня, 17, смт. Демидівка, Дубенського району Рівненської області, що під час приватизації не увійшло до статутного капіталу ВАТ «Демидівський консервний завод» (а.с. 36, 54 т. 1). В судовому засіданні прокурор Бойчук Н.Р. та представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях Паска В.В. зазначали про те, що відповідач [PERSON] з 2022 року перешкоджає в проведенні представниками власника обстеження протирадіаційного укриття. Вказані обставини, не були спростовані відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не були пропущені строки звернення до суду, оскільки спірне протирадіаційне укриття, перебуває на зберіганні у ВАТ «Демидівський консервний завод», а з часу неможливості проведення обстеження протирадіаційного укриття, що мало місце у 2022 році, не минули строки позовної давності, передбачені ст. 257 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що наявність договору купівлі-продажу, укладеного між ВАТ «Демидівський кеонсервний завод» та [PERSON] , в частині відчуження протирадіаційного укриття, обліковий №66314, та у зв`язку з цим відсутність фактичного доступу до такого укриття для Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні таким протирадіаційним укриттям. Враховуючи вказані\~обставини справи\~та правові\~норми,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~позовної вимоги\~про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, що укладений між ВАТ «Демидівський консервний завод» та [PERSON] 15 травня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за №926, в частині купівлі-продажу в складі нежитлового будинку цегляного (тарного) загальною площею 323,1 кв.м. підвалу, яким є протирадіаційне укриття, обліковий №66314, площею 81,2 кв.м. Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача [PERSON] повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях протирадіаційного укриття, то така позовна вимога є безпідставною та не підлягає до задоволення, оскільки спірне протирадіаційне укриття згідно договору зберігання від 6 листопада 2007 року перебуває на зберіганні та балансі ВАТ «Демидівський консервний завод», а тому немає підстав для повернення протирадіаційного укриття безпосередньо Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях. На час подання до суду позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 4962,00 гривень (а.с. 1). На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2481,00 гривень. У позовній заяві позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 203, 215, 216, 236, 328, ЦК України, ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, ст.ст. 1, 5, 6 Закону України «Про Фонд державного майна України», ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна». Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 258, 259, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: partial