Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

У вересні 2023 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачі посилаються на те, що з 15.11.2007 постійно проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Зазначене майно набуто батьками позивача -1 та відповідача, квартира не приватизована та перебуває в комунальній власності. За вказаною адресою зареєстрований відповідач. З листопада 2007 року відповідач за адресою реєстрації не проживає, участі в утриманні квартири не приймає, з дочкою [PERSON] не спілкується, її місце проживання та перебування позивачам не відомо. Оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації тривалий час, її речі та документи в квартирі відсутні, а також у зв`язку з тим, що реєстрація відповідача в квартирі покладає на позивачів додатковий тягар по оплаті житлово-комунальних послуг та унеможливлює в повному обсязі користування майном, позивачі просять визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 13.09.2023 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 03.10.2023. Ухвалою підготовчого судового засідання 03.10.2023 розгляд справи призначено по суті. В судове засідання від позивачів надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримали в повному обсязі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечували. В судове засідання відповідач не з`явився, належним чином повідомлялися про день та час розгляду справи за останньою відомою суду адресою реєстрації, відзив на позов не надав. Заяв, клопотання про участь у розгляді справи не надійшло. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, спірним жилим приміщенням є квартира [ADDRESS] . Квартира не приватизована і перебуває в комунальній власності на балансі відділення № 2 КП "Житло-Сервіс". За наданими доказами встановлено, що у вказаній квартирі перебувають на реєстраційному обліку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 15.11.2007. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуваючи на реєстраційному обліку у квартирі [ADDRESS] , з листопада 2007 року за адресою своєї реєстрації не проживає, витрат по утриманню житла не несе. Квартиру відповідач залишив добровільно, забравши з неї усі свої речі. Вказані обставини підтверджуються даними акту житлово-експлуатаційної організації, яка обслуговує будинок [ADDRESS] від 20.03.2023. Жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач цікавився чи цікавиться житловою площею, сплачує комунальні послуги та намагався вселитися у спірну квартиру, суду не надано. Суду також не надано доказів укладення сторонами угоди щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом. Суд вважає обґрунтованими доводи позивачів про те, що внаслідок перебування відповідача на реєстраційному обліку у спірній квартирі, вони змушені щомісячно сплачувати додаткову суму комунальних платежів, що завдає їм матеріальних збитків. Відповідно до положень статей 3, 15 ЦК України підставою для судового захисту цивільного права або інтересу є його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 цього Кодексу визначає орієнтовний перелік способів судового захисту, до яких, зокрема, відноситься такий спосіб захисту як припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців, однак цей термін може бути продовжений в разі поважності причин відсутності. Враховуючи надані позивачем докази, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] більше шести місяців не проживає у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин, відтак порушені права позивачів підлягають захисту у визначений статтею 72 Житлового кодексу України спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. За приписами статті 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (Закон набрав чинності 01.12.2021)судове рішення про позбавлення права користування житлом є підставою для внесення органом реєстрації відповідних змін до реєстру територіальної громади. На підставі викладеного,

Outcome: approved