Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.11.2021 р. о 08 год. 25 хв, [PERSON] на перехресті вул.К.Осьмака та вул..К.Маркса в м.Києві, керуючи транспортним засобом Ауді д.н. [NUMBER] , не виконавши вимоги правил дорожнього руху, спричинила зіткнення транспортного засобу з належним [PERSON] транспортним засобом Фольцваген д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Позивач посилається на те, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 355549,76 гривень, при цьому ринкова вартість пошкодженого автомобіля до настання дорожньо-транспортної пригоди становить 449916,65 гривень, а після настання ДТП вартість автомобіля складає 94366,89 гривень. Незважаючи на те, що Дарницьким районним судом м.Києва відповідно до постанови від 14.01.2022 р. і було закрито провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності в зв`язку з невірною кваліфікацією дій останньої працівниками патрульної поліції, її вина у настанні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується висновком експертизи № 75/22 від 12.07.2022 р., згідно з яким дії відповідача не відповідали вимогам п.п.16.11 та 33 ПДР України і з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та зіткненням автомобілів. Позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність Відповідача2 була застрахована ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-202226911 з лімітом відповідальності страховика 130000 гривень та франшизою 2500 гривень. Позивач звернулась із заявою до Відповідача1 про виплату страхового відшкодування, однак листом від 09.11.2021 р. їй було відмовлено у виплаті, в зв`язку з не підтвердженням вини та/або цивільно-правової відповідальності особи, яка керувала транспортним засобом, забезпеченим в ТДВ «СК «Оберіг». Оскільки вина Відповідача2 підтверджується висновком експерта позивач просить стягнути з ТОВ «СГ «Оберіг» страхове відшкодування в розмірі 127500 гривень, а з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 228049,76 гривень, моральну шкоду в розмірі 20000 гривень, а також розподілити судові витрати у справі. 09.01.2023 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Відповідачам встановлено строк для подання відзиву. 02.02.2023 р. на адресу суду надійшов відзив представника [PERSON] , відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позову оскільки відсутнє будь-яке рішення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а висновок щодо розміру матеріального збитку представник відповідача вважає неналежним доказом, оскільки складений без огляду транспортного засобу. Крім того, представник відповідача вважав необґрунтованими вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди, не підтвердженими будь-якими доказами та у разі задоволення позову просив зменшити витрати на оплату правничої допомоги, оскільки заявлений розмір є неспівмірним зі складністю справи. 21.04.2023 р. на адресу суду надійшов відзив ТДВ «СГ «Оберіг», відповідно до якого Відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позову в частині вимог до Страхової компанії, посилаючись на відсутність документів та інформації щодо настання цивільно-правової відповідальності [PERSON] , а висновки авто технічних експертиз, надані учасниками ДТП вважає неналежним доказом на підтвердження вини заподіювача шкоди. Також відповідач звернув увагу на неналежність доказу, наданого позивачем на підтвердження розміру завданої шкоди. 25.05.2023 р. судом закрито підготовче провадження. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на наявність висновку авто технічної експертизи, яким встановлена вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а відсутність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для звільнення від відшкодування завданої шкоди . Представник відповідача 1 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, оскільки за відсутності доказів про наявність цивільно-правової відповідальності у [PERSON] у Страховика не виникає обов`язку щодо виплати страхового відшкодування. Крім того, представник відповідача звернув увагу на неналежність доказу, наданого позивачем на підтвердження розміру завданих збитків. Представник відповідача 2 заперечив проти задоволення позову, просив врахувати, що провадження в адміністративній справі відносно [PERSON] було закрито, а згідно висновку автотехнічної експертизи, на який посилається позивач наявна обопільна вина водіїв транспортних засобів. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.11.2021 р. о 08 год. 25 хв, на перехресті вул.К.Осьмака та вул.К.Маркса в м.Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ауді д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Фольцваген д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Власником транспортного засобу Фольцваген д.н. [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Відповідно до постанови Дарницького районного суду м.Києва від 14.01.2022 р. за результатами розгляду адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження в справі закрито на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення. Як встановлено в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було зазначено, що [PERSON] при керуванні транспортним засобом не дотрималась п.п.10.1, 8.33 ПДР України. Однак, в ході проведення автотехнічної експертизи було встановлено недотримання [PERSON] вимог п.16.11 ПДР, однак при розгляді справи суд позбавлений можливості був вийти за межі розгляду обставин, зазначених в протоколі і за відсутності доказів порушення п.10.1 ПДР України закрив провадження відносно [PERSON] . У разі відсутності преюдиційного доказу вини особи у завданні шкоди, зазначена обставина підлягає встановленню у ході розгляду цивільної справи. Не притягнення особи до адміністративної відповідальності з будь-яких причин за порушення Правил дорожнього руху не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Винність особи у вчиненні ДТП, завданні шкоди у цивільній справі повинна бути доведена у загальному порядку. Зазначені висновки зроблені ВС у справі справа № 569/13962/17, провадження № 61-48301св18. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст.1188 ЦК України). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як встановлено судом, в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] на замовлення останньої була проведена автотехнічна експертиза, згідно висновку якого за № 35328/21-52 від 14.12.2021 р. було встановлено, що дії водія [PERSON] за досліджених обставин не відповідали вимогам п.16.11 ПДР і дана невідповідність знаходилась в причинному зв`язку зі скоєнням дорожньо-транспортної пригоди. Також було встановлено, що дії водія автомобіля «Фольцваген» за умови руху останнього перед ДТП зі швидкістю 50 км/год не відповідали вимогам п.12.3 ПДР і дана невідповідність знаходилась в причинному зв`язку зі скоєнням ДТП. Згідно висновку експерта № 75/22, складеного за результатами проведення автотехнічної експертизи за замовленням [PERSON] для його використання при розгляді цивільної справи для подання до Голосіївського районного суду м.Києва за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків, пояснення водія автомобіля Ауді, д.н. [NUMBER] , [PERSON] стосовно того, що перед зіткненням її автомобіль на перехресті повертав праворуч є технічно не спроможними і в даній дорожній обстановці їй необхідно було діяти у відповідно сті з вимогами п.п.16.11 та 33 (дорожній знак 2.1) ПДР України. В даній дорожній обстановці водію автомобіля «Фольцваген» д.н. [NUMBER] [PERSON] необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.12.3 ПДР України. Також експерт прийшов до висновку, що в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Ауді д.н. [NUMBER] [PERSON] не відповідали вимогам п.п.16.11 та 33 (дорожній знак 2.1) ПДР України і дана невідповідність знаходилась в причинному зв`язку зі скоєнням ДТП, а в діях водія автомобіля Фольцваген д.н. [NUMBER] , [PERSON] будь-яких невідповідностей ПДР не вбачається. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи Суд вважає, що висновок експерта за результатами проведення авто технічного дослідження № 35328/21-52 від 14.12.2021 р. не є належним та достовірним доказом в розумінні ст.ст.76, 79 ЦПК України, оскільки як вбачається зі змісту даного висновку на дослідження експерта був наданий флешнакопичувач, висновок не містить переліку документів та даних, які містились на даному накопичувачі і були предметом експертного дослідження, а отже суд позбавлений можливості прийти до висновку щодо можливості повноти дослідження всіх обставин даної дорожньо-транспортної пригоди та наявності всіх необхідних вихідних даних за обставинами ДТП. Натомість висновок експерта № 75/22 містить перелік вихідних даних, на підставі яких проводилось експертне дослідження, експертом були враховані пояснення учасників ДТП, схема дорожньо-транспортної пригоди, досліджені фотосвітлини з місця пригоди, з огляду на що даний висновок є належним доказом на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню у даному спорі. Тобто, судом встановлено, що саме невідповідність дій водія [PERSON] . Правилам дорожнього руху при керуванні транспортним засобом Ауді д.н. [NUMBER] перебували у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Фольцваген д.н. [NUMBER] , а отже остання згідно положень ст.ст.1187, 1188 ЦПК України повинна нести цивільно-правову відповідальність за наслідки ДТП. Як встановлено судом цивільно-правова відповідальність Відповідача2 була застрахована ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-202226911 з лімітом відповідальності страховика 130000 гривень та франшизою 2500 гривень. Позивач звернулась із заявою до Відповідача1 про виплату страхового відшкодування, однак листом від 09.11.2021 р. їй було відмовлено у виплаті, в зв`язку з не підтвердженням вини та/або цивільно-правової відповідальності особи, яка керувала транспортим засобом, забезпеченим в ТДВ «СК «Оберіг». Тобто, в ході розгляду даної справи встановлена наявність підстав для настання цивільно-правової відповідальності [PERSON] , яка керувала забезпеченим транспортним засобом Ауді д.н. [NUMBER] . Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. На підставі ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial