Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулося до суду з зазначеним позовом та просило стягнути з відповідача суму боргу за договором кредиту в розмірі 112317 грн. 37 коп. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що 13.12.2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1002043101101, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 68250 грн. 00 коп. З часу отримання кредиту відповідач належним чином не виконував грошове зобов`язання в наслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, представник позивача посилаючись на умови договору просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, яка станом на 18.06.2023 рік склала: 112317 грн 37 коп, з яких 68250,00 грн заборгованість за кредитом, 8,60 грн заборгованість за відсотками та 44058,77 грн заборгованість за комісією. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 28). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином (а.с.27), причини неявки не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутность не надходила, відзив на позов не подавала. Суд ухвалює заочне рішення за відсутності\~учасників справи відповідно\~до ст.\~280-283\~ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 13.12.2021 між [PERSON] та АТ «Перший український міжнародний банк» був укладений кредитний договір на підставі Заяви №1002043101101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно з Договором, цільове призначення: а) загальні споживчі цілі; б) сплата Разової комісії Банку. Сума споживчого кредиту: 68250 грн. в т.ч. на загальні споживчі цілі 68250 грн., для сплати Разової комісії - 0.00 грн. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3,99%. Розмір процентної ставки - 0,010% річних (а.с. 4). 13.12.2021 відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому в 4 Розділі зазначено, що щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить 3,99%. (а.с.6). Відповідач [PERSON] не виконала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 18.06.2023 року виникла заборгованість розмір якої становить 112317 грн 37 коп, з яких: 68250,00 грн заборгованість за кредитом, 8,60 грн заборгованість за відсотками та 44058,77 грн заборгованість за комісією. (а.с. 16-17). Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту). При укладенні договору сторони керувались ч. 1ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються. Згідно ч.1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1049 ЦК України, встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст.527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до постанови Верховного суду у складу колегії суддів Першої судової палати КЦС від 27 грудня 2018 року у справі №\~695/3474/14 оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як обслуговування кредитної заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, то така операція як обслуговування кредитної заборгованості відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що положення спірного кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, оскільки на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, а умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Врахувавши вищевикладене, суддя прийшов до висновку, що нарахована позивачем комісія за обслуговування кредиту не підлягає стягненню з відповідача, а кошти сплачені [PERSON] в погашення комісії мають бути враховані як сплата заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитними коштами та тілом кредиту. Отже, враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором № 1002043101101 від 13.12.2021 р. в розмірі 62755 грн. 51 коп, - сума заборгованості по сумі кредиту(68250 (заборгованість за кредитом) + 8, 60 грн (заборгованість по відсоткам) 5503,09 грн (фактичне погашення комісії)). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1). На підставі ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, умов кредитного договору,

Outcome: partial