Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

24.08.2023 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у розмірі 16020,00 грн. та 4000 грн. на правову допомогу. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем в якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . 15 березня 2022 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище « [PERSON] » на дівоче « [PERSON] ». Згідно рішення Дрогобицького міськрайоиного суду Львівської області від 28 вересня 2021 року у справі №442/3426/21з відповідача в її користь стягуються аліменти на сина [PERSON] в розмірі 3000.00грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти стягуються у примусовому порядку Дрогобицьким відділом державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ВП №68246891. У зв`язку із захворюванням зубів, їхньому сину [PERSON] 26 червня 2023 року Приватним підприємством «Стоматологічний центр» було проведено стоматологічне лікування у медичному сні. Загальна вартість лікування становила 31290.00грн. що підтверджується рахунком №206 від 26.06.2023, рахунком №6379 від 26.06.2023, Актом виконаних робіт від 27.06.2023 №57. Крім того, перед лікуванням, сину було проведено аналіз крові, вартість якого 300,00 грн та УЗД серця вартістю 450.00 грн., що підтверджується фіскальними чеками від 23.06.2023. Про захворювання сина та необхідність проведення дороговартісного стоматологічного лікування нею було попереджено відповідача заздалегідь. 10 липня 2023 року [PERSON] погодився скинути половину коштів за лікування, про що повідомив у листуванні у мережі «Viber» та просив її номер банківської картки. Проте, станом на день написання позову кошти не перерахував, поклавши тільки на неї весь тягар оплати за стоматологічне лікування сина. Беручи до уваги наведене, вважає, що витрати на стоматологічне лікування сина 26.06.2023 та проведення аналізів є додатковими, а відтак її вимоги до Відповідача відшкодування половини понесених витрат у розмірі 16020,00грн ((31290,00грн + 300.00грн + 450.00грн)/2 = 16020.00грн) є підставними. 23.08.2023 вказана справа надійшла до суду, та розподілена судді Хомику А.П. 28.08.2023 суддею отримано відповідь №200528 з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання відповідача. Ухвалою від 28.08.2023 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 12.10.2023. Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу. 20.09.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вважає їх безпідставними та такими, що суперечать дійсним обставинам справи, не ґрунтуються на належних, достатніх та допустимих доказах, суперечать ряду норм матеріального Закону, яким врегульовано спірні правовідносини, а тому не можуть бути задоволені судом. Зокрема, зазначає, що позивачка поставила його до відома про вартість лікування уже після здійснення лікування зубів дитини в одній з найдорожчих клінік Дрогобича, діяла на власний розсуд без погодження з ним без нагальної потреби. Також не погоджується із стягненням з нього витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн., вважає такий розмір явно не співмірним зі складністю справи та обсягом виконаної роботи адвокатом, оскільки дана справа відноситься до малозначних справ, є типовою у галузі сімейних відносин. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем клопотання про розгляд справи за участю сторін не надходило. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.03.2022 розірвано. У шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 12.01.2021. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.03.2021 з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно Акту виконаних робіт №57 від 27.06.2023, виданого ПП «Стоматологічний центр», [PERSON] 26.06.2023 було проведено стоматологічне лікування в медичному сні. Загальна вартість лікування становить 31290 грн. Діагноз: середній карієс, фіброзний пульпіт. Згідно рахунку №206 від 26.06.2023 загальне знеболення (наркоз) становить 9000 грн., в згідно рахунку №6379 від 26.06.2023 проведені роботи з лікування зубів становлять 22290 грн. З копії квитанції від 23.06.2023 вбачається, що за загальний аналіз крові сплачено 300 грн., а згідно Чеку №1095372185 від 23.06.2023 за УЗД серця сплачено 450 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Системний аналіз зазначених норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662 св 18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858 св 18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458 св 19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663 св 21) Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року за № 3" роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. На підтвердження обставин щодо стягнення витрат пов`язаних зі стоматологічним лікуванням дитини, позивачем надано Акт виконаних робіт на суму 31290 грн., рахунки на оплату та квитанції за загальний аналіз крові на суму 300 грн. та УЗД серця на суму 450 грн. Відповідач у відзиві вказує, що позивачка понесла дані витрати на власний розсуд та без будь якого узгодження з ним як з батьком дитини, в тому числі щодо вибору медичного закладу та способу лікування зубів дитині, цим самим безпідставно та без нагальної на те потреби поставивши під загрозу здоров`я та психоемоційний стан дитини, однак як вбачається з матеріалів справи, а саме з наданого листування у мережі «Viber», відповідачу було відомо про проведене лікування та вартість такого і останній погодився оплатити половину його вартості. Таким чином, суд вважає, що витрати, які позивач понесла зі стоматологічним лікуванням дитини, були викликані особливими обставинами, хворобою дитини, а тому з відповідача слід стягнути половину його вартості. В частині стягнення з відповідача в користь позивача витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. суд дійшов такого висновку. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу по даній справі, позивачем долучено Договір про надання правничої допомоги від 10.08.2023, Акт №1 приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 17.08.2023 з детальним описом робіт ( аналіз судової практики 2000 грн., складання позовної заяви 2000 грн.) та Квитанцію до прибуткового касового ордера №87 від 17.08.2023 на суму 4000 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 4000 грн. є неспівмірними зі складністю справи, зі складністю справи, оскільки дана справа відноситься до малозначних справ, є типовою у галузі сімейних відносин, а тому заяву слід задоволити частково та стягнути з відповідача 2000 грн. за надання такої. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено, то судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved