Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

13 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в якому просить суд стягнути на свою користь грошові кошти у розмірі 133483, 74 грн та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2018 році [PERSON] закінчила Національний медичний університет імені О.О. Богомольця за спеціальністю «Лікувальна справа» та дала згоду на відпрацювання не менше трьох років на посаді лікаря загальної практики - сімейного лікаря, проте до роботи не приступила. На підставі згоди профспілкового комітету (протокол від 04.09.2020 № 24) [PERSON] , лікаря-інтерна за спеціальністю «Загальна практика - сімейна медицина» було звільнено з займаної посади 31.07.2020 за п. 4 ст. 40 КЗпП України, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше 3-х годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно довідки про доходи [PERSON] від 29.07.2020, загальна сума доходу за період з серпня 2018 року по липень 2020 року становить 133483, 74 гривень. З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги. 11 серпня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. Ухвалою суду від 17.09.2021 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 01 листопада 2021 року до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву в якій просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Ухвалою суду від 20.07.2023 було залучено до участі у справі Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Представник позивача в судове засідання не з`явився, як вбачається з матеріалів справи просить проводити розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду подано заяву про розгляд справи без її участі. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подано заяву в якій просить проводити розгляд справи без участі представника. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2018 наказом № 1359/к від 20.07.2018 [PERSON] була зарахована на посаду лікаря-інтерна КНП «ЦПМСД№2» Подільського району м. Києва для проходження інтернатури та подальшої роботи згідно наказу ДОЗ м. Києва та розподілу за державним замовленням. При зарахуванні на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю: «Загальна практика-сімейна медицина» відповідач надала письмову згоду власноруч написану, щодо подальшого відпрацювання три роки на посаді лікаря загальної практики сімейної медицини, відповідно до Положення «про підготовку та працевлаштування фахівців з вищою медичною освітою» відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992 та Наказу МОЗ України № 367 від 25.12.1997 року «Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням", вона мала б прибути до місця призначення для проходження циклу інтернатури, проте згідно наказу № 605к від 26.08.2014. [PERSON] лікаря - інтерна за спеціальністю "медична психологія" загально- поліклінічного персоналу КНП "ЦПМСД№2" Подільського району м. Києва звільнена від займаної посади 31.07.2020 за прогули без поважних причин. ( п.4 ст. 40 КЗпП України). Вартість проходження інтернатури за період з серпня 2018 року по липень 2020 року становить 133483, 74 гривень, які мають бути відшкодовані згідно порушеного відповідачем зобов`язання (згідно наданої згоди відповідача) та у відповідності до Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992 та Наказу МОЗ України № 367 від 25.12.1997 року "Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням". Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідач відповідно до умов вказаного договору засвідчив, що всі умови договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Боржник, який порушив зобов"язання, відповідно до ст. 623 ЦК України, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 3 Методики розрахунку орієнтовної середньої вартості підготовки одного кваліфікованого робітника, фахівця, аспіранта, докторанта, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №346, заклади, установи розраховують вартість підготовки за державним замовленням одного кваліфікованого робітника, фахівця, аспіранта, докторанта, слухача за освітньо-кваліфікаційним рівнем, науковим ступенем, спеціальністю, напрямом підготовки, галуззю знань, видом економічної діяльності (для професійно-технічного навчального закладу), професією та формою навчання на плановий рік згідно з порядком, затвердженим МОН разом з Мінекономіки та Мінфіном, з урахуванням, зокрема, витрат на виплату академічної стипендії. [PERSON] за її зверненням до адміністрації КНП «ЦПМСД № 2» Подільського району м. Києва (далі Центр) на проходження інтернатури за спеціальністю: «Загальна практика-сімейна медицина» отримала гарантійний лист № 1199 від 06.06.2018 щодо працевлаштування [PERSON] на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю: «Загальна практика-сімейна медицина» з подальшим переведенням на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря. 04 липня 2018 року Центром було видано гарантійний лист №1398 на працевлаштування та повідомлено до Департаменту охорони здоров`я м. Києва. На підставі наказу Департаменту охорони здоров`я м. Києва (далі - ДОЗ) № 1359/к від 20.07.2018 «Про працевлаштування» лікаря [PERSON] , остання була направлена до Центру на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю: «Загальна практика-сімейна медицина» з подальшим обов`язковим переведенням на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря з відпрацюванням трьох років. У п. 5 Наказу Департаменту охорони здоров`я зазначено «Після закінчення інтернатури перевести [PERSON] на посаду лікаря загальної практики-сімейного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Подільського району м. Києва для відпрацювання трьох років». [PERSON] надала згоду на відпрацювання не менше трьох років на посаді лікаря загальної практики сімейного лікаря. Це підтверджується відповідною заявою, написаною нею власноручно. Відповідно до розділу 2 п. 2.6 «Посадової інструкції лікаря-інтерна за спеціальністю «Загальна практика-сімейна медицина» по закінченні терміну підготовки в інтернатурі лікар-інтерн проходить атестацію на визначення знань та практичних навичок з присвоєння звання «лікар-спеціаліст» та отримує сертифікат «лікаря-спеціаліста». Проте, після закінчення інтернатури лікар-інтерн [PERSON] сертифікат лікаря-спеціаліста за спеціальністю «Загальна практика-сімейна медицина» не надала. Це підтверджується рапортом начальника ВК від 29.07.2020. Крім того, згідно відповіді від НМУ від 05.08.2020 № 120/11-324 на запит Центру [PERSON] сертифікат лікаря-спеціаліста за спеціальністю: «Загальна практика-сімейна медицина», отримала. Враховуючи те, що [PERSON] була направлена до Центру наказом Департаменту охорони здоров`я від 20.07.2018 № 1359/к «Про працевлаштування лікаря [PERSON] » для зарахування на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю: «Загальна практика-сімейна медицина» з 01.08.2018 з подальшим переведенням на посаду лікаря загальної практики-сімейного лікаря для відпрацювання трьох років, Центром до ДОЗ були направлені листи від 29.07.2020 № 1444 щодо правомірності звільнення [PERSON] . Відповідь надійшла листом від 01.09.2020 за № 061-8778/09. Листом Центру від 03.08.2020 № 1475 до ДОЗ було запитано дозвіл на звільнення [PERSON] «за прогули». Так, після закінчення інтернатури [PERSON] сертифікат лікаря-спеціаліста «Загальної практики-сімейна медицина» не надала і на посаду лікаря загальної практики-сімейного лікаря з 01.08.2020 до роботи не приступила. Це підтверджується актом про відсутність працівника на робочому місці від 01.08.2020 та доповідною запискою старшої медичної сестри Амбулаторії ЗП-СМ № 5 [PERSON] від 03.08.2020. Так, 01.09.2020 після отримання відповіді від ДОЗ адміністрація Центру звернулась до профспілкового комітету Центру з Поданням від 01.09.2020 № 1635 щодо надання згоди на звільнення [PERSON] за прогули згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України. [PERSON] була запрошена на засідання профспілкового комітету. Це підтверджується повідомленням від 01.09.2020 № 1638 та Актом про повідомлення від 03.09.2020 року про засідання профспілкового комітету. Профспілковий комітет надав згоду на звільнення за прогули згідно п.4 ст. 40 КЗпП України. Це підтверджено витягом з протоколу № 24 засідання профкому КНП «ЦМСД № 2» Подільського району м. Києва від 04.09.2020). [PERSON] була звільнена з займаної посаді 31.07.2020 за прогули згідно п.4 ст.40 КЗпП України, про що видано наказ від 07.09.2020 № 142-к. Про звільнення [PERSON] була поінформована 07.09.2020 під час телефонної розмови. Це підтверджено актом про повідомлення від 07.09.2020 та листом від 07.09.2020 № 1689 про необхідність з`явитись до відділу кадрів для отримання трудової книжки. З наказом про звільнення [PERSON] ознайомлена 09.09.2020. Трудову книжку [PERSON] отримала в цей же день, що підтверджується доповідною запискою начальника ВК від 09.09.2020, копією особової картки П-2, копією журналу обліку трудових книжок. Згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» № 376 від 25.12.1997, а саме п. 6 цього Наказу «Випускники, які уклали году з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, а також ті, що почали навчання до 1996 року за державним замовленням без укладення угоди, зобов`язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки». У п. 21 цього ж Порядку зазначено, що у разі, якщо випускник не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у п. 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Відповідно до пункту 5.7. Наказу Міністерства охорони здоров`я «Про затвердження Положення про спеціалізацію (інтернатуру) випускників вищих медичних і фармацевтичних закладів освіти III-IV рівня акредитації медичних факультетів університетів» № 291 від 19.09.1996, по закінченні терміну підготовки в інтернатурі лікарі-інтерни підлягають атестації для визначення знань і практичних навиків з присвоєнням звання лікаря-спеціаліста з конкретної спеціальності згідно з наказами МОЗ України. Проте, [PERSON] після закінчення інтернатури не надала сертифікат лікаря-спеціаліста, за спеціалізацією «Загальна практика-сімейна медицина», що є порушенням з її сторони. 29 липня 2020 року лікар-інтерн [PERSON]. надала заяву про звільнення за власним бажанням. 01.08.2020 був складений акт про відсутність лікаря-інтерна [PERSON] на своєму робочому місці протягом робочого дня 01.08.2020 з 8:00 по 20:00 годин. Про звільнення [PERSON] було доведено до відома НМУ та Департамент охорони здоров`я, який надав роз`яснення щодо правомірності звільнення лікаря [PERSON] . На підставі згоди профспілкового комітету (протокол від 04.09.2020 № 24) [PERSON] , лікаря-інтерна за спеціальністю «Загальна практика - сімейна медицина», було звільнено з займаної посади 31.07.2020 за п. 4 ст. 40 КЗпП України, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше 3-х годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно довідки про доходи [PERSON] від 29.07.2020, загальна сума доходу за період з серпня 2018 року по липень 2020 року становить 133483, 74 гривень. У ч. 1 ст. 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК). Відповідно до ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач відповідно до умов договору про працевлаштування засвідчив, що всі умови договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються. Згідно з п.1, 4 ч.1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). У зв`язку з вищезазначеними обставинами, суд вважає, що вимоги Позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 2270,00 грн.

Outcome: approved