Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Овідіопольської селищної ради Одеської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] їх мати померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.01.2020 року виданого Одеським ( колишнім Овідіопольським) районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,09 га, відносно якої було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність, згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Одеській області від 12.05.2016 №15-2599/13-16-СГ, яка призначена для ведення індивідуального садівництва , що розташована на території Овідіопольської селищної ради Одеського (колишнього Овідіопольського) району Одеської області (за межами населеного пункту), кадастровий номер земельної ділянки 5123755100:01:003:6088. Вказана земельна ділянка покійній [PERSON] була надана в рамках норм безоплатної передачі ділянок із земель державної та комунальної власності передбаченої відповідно до статей 121, 118, 116 Земельного кодексу України та статті 14 Конституції України. Проте [PERSON] померла [INFO] та не встигла завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім`я у зв`язку з ситуацією, що обумовлена поширенням корона вірусу СOVID-19 та введенням карантину з метою посилення протиепідемічних заходів, а також в силу свого віку та стану здоров`я остання була обмежена в пересуванні та передчасно померла. Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Одеській області від 27.02.2020р. №15-2937/13-20-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» [PERSON] щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва державної власності, розташованої на території Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), був виготовлений проект землеустрою. Відповідно до висновку про розгляд документації із землеустрою ГУ Держгеокадастру у Одеській області «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» [PERSON] для ведення індивідуального садівництва розташованої на території Овідіопольської селищної ради Одеського (колишнього Овідіопольського ) району Одеської області (за межами населеного пункту) було погоджено. Земельна ділянка сформована і їй присвоєний кадастровий номер: 5123755100:01:003:6088, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Оскільки, приватизація вказаної земельної ділянки не завершена, нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, що підтверджується інформаційним листом виданим Чорноморською державною нотаріальною конторою Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.07.2023 року за № 840 . Крім позивачів [PERSON] та [PERSON] інших спадкоємців, що прийняли спадщину та спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку у спадщині немає. Позивачі посилалась на те, що вони прийняла спадщину після своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] та отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В зв`язку з не завершенням процедури приватизації земельної ділянки матір`ю позивачів та відмовою нотаріуса вчиняти нотаріальні дії в іншому порядку крім судового, це питання вирішити неможливо. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.08.2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.09.2023 року. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18.10.2023. Позивачі [PERSON] та [PERSON] написали заяви в яких підтримали свої позивні вимоги та просили суд розглянути справу за їх відсутність . Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подано до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі їх представника, просив прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,09 га, відносно якої померлій [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність, згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Одеській області від 12.05.2016 року №15-2599/13-16-СГ, яка призначена для ведення індивідуального садівництва , що розташована па території Овідіопольської селищної ради Одеського (колишнього Овідіопольського) району Одеської області (за межами населеного пункту). [PERSON] за життя розпочала процедуру приватизації земельної ділянки шляхом укладання відповідного договору з землевпорядною організацією. Це підтверджується наявним в матеріалах справи Проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність . Відповідно до висновку про розгляд документації із землеустрою ГУ Держгеокадастру у Одеської області «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» [PERSON] для ведення індивідуального садівництва, розташованої на території Овідіопольської селищної ради Одеського (колишнього Овідіопольського) району Одеської області (за межами населеного пункту) було погоджено. З Довідки щодо надання інформації виданого Чорноморською державною нотаріальною конторою Одеської області 28.07.2023 № 840/02-14 вбачається, що після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа і спадкоємцями за заповітом є позивачі [PERSON] та [PERSON] . Оскільки, приватизація вказаної земельної ділянки не завершена, нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, що підтверджується інформаційним листом виданим Чорноморською державною нотаріальною конторою Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції . Відповідно до витягу про реєстрацію зі спадкового реєстру № 63492629 від 09.02.2021 зареєстрована видача свідоцтва про право на спадщину, спадкову справу після смерті [PERSON] заведено спадкова справа за № 50/2020 від 19.02.2021 року . Витяг про реєстрацію зі спадкового реєстру № 64325799 від 13.04.2021 зареєстрована видача свідоцтва право на спадщину, спадкова справа після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 50/2020 від 13.04.2021 року. Витяг про реєстрацію зі спадкового реєстру № 64326012 від 13.04.2021 зареєстрована видача свідоцтва право на спадщину, спадкова справа після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 50/2020 від 14.04.2021 року. Витяг про реєстрацію зі спадкового реєстру № 68464429 від 09.02.2022 зареєстрована видача свідоцтва право на спадщину 80/2022 від 09.02.20222 року за заявою спадкоємців [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом спадкоємцями зазначеного в заповіту майна [PERSON] є її донькою та [PERSON] є її сином. У відповідності до положень статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або опареного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України. За змістом статті 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до частин 1, 4 статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства. Згідно зі статтею 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно з пунктом «г» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Якщо видача державного акту на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Оскільки за життя [PERSON] розпочала приватизацію земельної ділянки (кадастровий номер: 5123755100:01:003:6088), а позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , то вважається, що позивачі набули право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали покійній на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд, з урахуванням відсутності заперечень з боку відповідачів, дійшов висновку, що позивачі мають право успадкувати майнові права спадкодавця як спадкоємці за заповітом, оскільки вони прийняла спадщину після смерті своєї матері, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: approved