Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки Представник позивачки адвокат Калінін С.К. у вересні 2023 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №1551 від 20.01.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 45656,38 грн. Виконавчий напис нотаріус мотивував тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №0750/061098-ZP від 17.10.2013 укладеним із АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. згідно Єдиного реєстру нотаріусів не діє. Представник позивачки [PERSON] вважає, що виконавчий напис №1551 від 20.01.2021 року приватного нотаріуса Горай О.С. є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Представник позивача [PERSON] посилався на те, що чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, який з позивачкою не укладався. Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та чинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався, а отже це є підставою для визнання судом оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки [PERSON] просить суд\~визнати таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~приватного нотаріуса\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай Олега\~Станіславовича №\~1551\~від 20.01.2021\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» заборгованість\~в розмірі\~45\~656,38\~грн. та судові витрати, зокрема по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 5 500,00 грн. Стислий виклад позиції відповідача Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, Товариством подано відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Відзив не містить жодних фактичних обставин справи, відсутні посилання на докази, які також до відзиву не додані, скопійовані лише приписи нормативно-правових актів. Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова М.В. письмових пояснень не надала. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 27.09.2023 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з без виклику сторін. Від відповідача 18.10.2023 надійшов відзив з клопотаннями. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 17.10.2013 року [PERSON] підписано Анкету №075000029051 та Заяву-Договір №0750/061098-ZP від 17.10.2013 про надання банківських послуг в АТ "Укрсоцбанк", відповідно до яких позивачці було відкрито кредитну лінію в сумі не більше 50000 грн., строком на рік з моменту (дня) надання кредиту з можливістю автоматичного продовження. Процентна ставка за користування Кредитною лінією 30 % річних (а.с.12-13). Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 20.01.2021 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі №1551, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] , як боржника за Кредитним договором за №0750/061098-ZP від 17.10.2013 року, укладеним з АТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за період із 29.01.2019 по 07.01.2021 у сумі 45006,38 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 11565,54 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 15299, 28 грн.; строкова заборгованість за комісією 1714,43 грн., а також за вчинення виконавчого напису нотаріусом у сумі 650 грн. (а.с.14). У спірному\~виконавчому написі від 20.01.2021 № 1551 зазначено, що правонаступником усіх прав та обов`язків кредитора за Кредитним договором за №0750/061098-ZP від 17.10.2023 року на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №29-01/19/1 від 29.01.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі №1551 від 20.01.2021 року за заявою відповідача приватним виконавцем виконавчого міста Києва Малковою М.В. постановою від 11.02.2021 було відкрито виконавче провадження №64464089 (а.с. 14-15). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України\~\~\~від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України\~\~від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;\~\~в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження\~№ 12-5гс21). Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 20.01.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». \~Кредитний договір\~за №0750/061098-ZP від 17.10.2013 року, укладений позивачем з ПАТ «Укрсоцбанк», і який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» не надало доказів набуття прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором за №0750/061098-ZP від 17.10.2013 року. За таких обставин, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису позов адвоката Калініна С.К., поданий в інтересах [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1610,40 грн. (1073,60 грн. + 536, 80 грн.), який мала сплатити позивачка при зверненні до суду за подання позову та заяви про забезпечення позову. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу(стаття 133 ЦПК України). Представник позивача адвокат Калінін С.К. просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 грн. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 11 вересня 2023 року, Додаток №1 до договору про надання правничої допомоги, в якому визначено розмір гонорару в сумі 5500 грн., Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 22.09.2023, квитанцію від 12.09.2023 про перерахування Адвокатському бюро «Калінін і Партнери» коштів на загальну суму 5500 грн. за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 11 вересня 2023 року з Польською Ю.О. В Акті виконаних робіт (наданих послуг) від 22.09.2023 представник позивача надав детальний опис робіт з наведенням здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, які узгоджуються з матеріалами справи (усна з вивченням документів консультація клієнта щодо захисту його прав як споживача, а саме за рішенням суду визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1551 від 20.01.2021 року 500 грн.; складання, оформлення (друк) адвокатського запиту приватному виконавцю 500 грн.; вивчення та аналіз сканкопій матеріалів виконавчого провадження №64464089 від 11.02.2021 року 500 грн.; складання, оформлення подання позовної заяви з розрахунку 8 сторінок за 6 год. 3000 грн.; складання, оформлення та подання заяви до суду про забезпечення позову 1000 грн. Указані докази підтверджують факт понесення позивачкою витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 5500 грн. Відповідно до статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста\~статті 137 ЦПК України). Відповідач подав клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги, які понесені позивачем, в якому просив відмовити у стягненні таких витрат у повному обсязі, оскільки справа є незначної складності, із урахуванням середньої заробітної плати в регіоні, в якому працює адвокат позивача, витрати часу на половину робочого дня повинні були складати 395,66 грн., не 5500 грн. Також у клопотання відповідач посилався на те, що до позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату. Належність цієї справи до категорії малозначних не свідчить про те, що обсяг послуг адвоката та час, що він витрачає у таких категоріях справ не повинен належно оцінюватись на оплачуватись. Посилання відповідача на те, що 1 робочий день в середньому коштує 791,32 грн., який самостійно обчислено відповідачем, суд не бере до уваги, оскільки такий критерій визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат не передбачено ЦПК України. До позовної заяви доданий платіжний документ про перерахування адвокатському бюро суми гонорару в розмірі 5500 грн. У клопотанні відповідач не навів переконливих аргументів на підтвердження неспівмірності витрат позивача на оплату послуг адвоката із часом, необхідним адвокату на виконання наданих послуг та обсягом виконаних ним (послуг), а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення їх розміру або прийняття рішення про відмову у їх стягненні у повному обсязі. За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача в сумі 5500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved