Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача ГУ ПФУ у Львівській області(позивач) подало до суду позов до [PERSON] (відповідачки), в якому просить стягнути з відповідачки на його користь суму надміру виплаченої пенсії в розмірі 3020,14 грн (три тисячі двадцять гривень 14 коп.). В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, зокрема, що на обліку в ГУПФУ у Львівській області перебувала [PERSON] (отримувала пенсію з 13.07.1984), яка померла [INFO] (актовий запис № 390 від 25.04.2017), та проживала за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] 01.06.2017 оформила допомогу на поховання [PERSON] та отримала пенсійну виплату померлої за травень 2017 в сумі 3020,14 грн. Отже, виникла переплата пенсії у зв`язку неправомірним отриманням пенсії виплати в сумі 3020,14 грн. за травень місяць 2017 [PERSON] , оскільки смерть [PERSON] наступила ще 25.04.2017. З метою вирішення питання щодо повернення незаконного отримання пенсійних виплат відповідачу, Радехівським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) №16 ГУПФУ у Львівській області надіслано листи-повідомлення [PERSON] з проханням з`явитися на прийом для написання заяви про повернення надміру виплачених коштів в сумі 3020,14 грн. На сьогоднішній день заява від [PERSON] про повернення зайво отриманих коштів не надходила. Відтак наведене вище, дає підстави вважати, що відповідачка відмовляється від добровільного повернення коштів в сумі 3020,14 грн(а.с.). У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи, викладені у позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася, однак у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог за строками давності. Заяви та клопотання, подані учасниками справи Представником позивача подано заяву про усунення недоліків (а.с.23-24). Представником позивача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.37). Представницею позивача на розгляд суду подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою відповідачки. Позивачем на розгляд суду подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням спеціаліста, який подав цивільний позов у відпустці(а.с.54). Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 26.04.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення для усунення недоліків(а.с.18). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 21.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (а.с.28). Ухвалою судового засідання від 14.07.2023 відкладено розгляд справи (а.с.33). Ухвалами судового засідання від 02.08.2023 та від 12.09.2023 відкладено розгляд справи (а.с.37, 47). Ухвалою судді від 18.09.2023 виправлено описку допущену в ухвалі суду від 12.09.2023 (а.с.50). Ухвалою судового засідання від 09.10.2023 відкладено розгляд справи (а.с.58). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Розпорядженням №201567 від 05.05.2017 [PERSON] призначено пенсію по втраті годувальника(а.с.5). З копії атестату вбачається, що [PERSON] закрито особовий рахунок № [NUMBER] з 01.06.2017 у зв`язку зі смертю одержувача(а.с.7). 02.12.2019, 03.10.2019, 04.08.2020, 13.08.2020 та 22.09.2022 [PERSON] було запрошено до відділу обслуговування громадян УОГ ГУ ПФУ у Львівській області з приводу питання виплати пенсії [PERSON] (дата смерті [INFO] ), у зв`язку з виникненням переплати пенсії за період з 03.05.2017 по 31.05.2017 (а.с.8-12). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з нарахуванням [PERSON] зайво отриманої відповідачкою пенсійної виплати померлої. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення». Частиною 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. У пункті 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695, передбачено, що повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо. Згідно з частиною першою статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що зайво виплачені суми пенсії можуть бути стягнуті позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання ним недостовірних даних. Законодавцем передбачені лише два виключення із цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум сталася внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; у разі недобросовісності зі сторони набувача. Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Отже, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини відповідача, а саме через його зловживання. До подібних висновків щодо застосування статті 1215 ЦК України дійшов Верховний Суд України у постановах: від 31.01.2019 (справа №554/6495/17-ц), від 31.10.2019 (справа №607/657/17), від 20.03.2019 (справа №345/1493/17-ц), від 05.03.2018 ( справа № 541/1153/17). Такі ж висновки міститься у рішеннях ЄСПЛ у справі «Казарін проти Італії», «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії». У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка вчинила будь-які зловживання зі свого боку або подала позивачу недостовірні дані під час нарахування та виплати пенсії чи допомоги. За таких обставин, оцінивши усі докази, суд приходить до висновку, що позов Головного управління пенсійного фонду України в Львівській області до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено факу недобросовісного набуття відповідачкою коштів. Щодо заяви відповідачки про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц). Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 2684,00 грн залишається за позивачем. На підставі статей 1212, 1215 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed