Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 203; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі. Спільне життя сторін не склалось. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, примирення між сторонами неможливе. Подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.07.2023 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, до суду викликався належним чином шляхом направлення судових повісток на зазначену в позові адресу, що підтверджується рекомендованим повідомленням, а також смс повідомленням. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали цивільної справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 29 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 203. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28.05.2016 р. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 28 травня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, примирення не можливе. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Частиною другою статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені, вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін та інтересам їх неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім`ї. Вирішуючи питання за вимогою про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає із позивачкою. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст.182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При цьому, цей розмір має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана до суду 21.07.2023 року, тому аліменти присуджуються з 21.07.2023 року. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073, 60 грн, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від його сплати. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач в позові просив витрати по сплаті судового збору, який нею сплачений, покласти на неї.

Outcome: approved