Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

07 липня 2023 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 липня 2019 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 161. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем разом не проживають, спільного бюджету не мають, сімейні відносини не підтримують та відновлювати не збираються. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, оскільки між ними втрачено почуття кохання та поваги, що призвело до повного взаємного відчуження. Ухвалою суду від 26.07.2023 відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явились, відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Позивач також надала заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності. Сторони вказали, що час на примирення не потрібен. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач та\~відповідач перебувають\~між собою\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~24\~липня 2019\~року.\~Вказана обставина\~встановлена на\~підставі свідоцтва\~про шлюб,\~виданого 24\~липня 2019\~року Шосткинським\~міськрайонним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Сумській області,\~актовий запис\~№ 161. /а.с. 4/ Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] ,\~ [INFO] /а.с. 5/ Ст. 24 СК України вказує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Проаналізувавши заявлені позивачем позовні вимоги та обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону (у тому числі і нормі ч. 2 ст. 110 СК України) та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 206, 223, 258, 259, 263-268 ЦПК України,

Outcome: approved