Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Локомотив-11", про визнання права власності на частку квартири в спільному майні подружжя у зв`язку із смертю одного із подружжя. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 25.09.1992 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть. За своє сумісне життя подружжя придбало кооперативну квартиру у ЖБК «Локомотив -11». [PERSON] був членом цього кооперативу. Подружжю на кооперативну квартиру [ADDRESS] був виданий ордер. У 1991 році [PERSON] було в повному обсязі виплачено пайовий внесок за зазначену квартиру, про що свідчить довідка із ОК «ЖБК «Локомотив -11» Постановою приватного нотаріуса Федоришина Ю.А. від 20.03.2023 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке видається у разі смерті одного з подружжя на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на квартиру та реєстрації права власності на зазначену квартиру за спадкодавцем. Крім того, відповідно до довідки про кількісний склад спадкоємців приватного нотаріуса Федоришина Ю.А. у якого заведена спадкова справа, на другу частину зазначеної квартири претендує відповідач [PERSON] , на ім`я якого померлим на 1/2 квартири було складено заповіт. Оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, з метою захисту своїх невизнаних прав [PERSON] вимушена звернутися із вказаним позовом до суду. Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 10.04.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22.08.2023 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 25.09.1992 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 10). За своє сумісне життя подружжя придбало кооперативну квартиру у ЖБК «Локомотив -11». [PERSON] був членом цього кооперативу. Подружжю на кооперативну квартиру [ADDRESS] був виданий Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК "Локомотив-11" ордер від 17.06.1991 (а.с. 11). У 1991 році [PERSON] було в повному обсязі виплачено пайовий внесок за зазначену квартиру, про що свідчить довідка із ОК «ЖБК «Локомотив -11» за № 15 від 05.09.2022 (а.с. 14). Постановою приватного нотаріуса Федоришина Ю.А. від 20.03.2023 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке видається у разі смерті одного з подружжя на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на квартиру та реєстрації права власності на зазначену квартиру за спадкодавцем (а.с. 16). Відповідно до довідки про кількісний склад спадкоємців приватного нотаріуса Федоришина Ю.А. у якого заведена спадкова справа, на другу частину зазначеної квартири претендує відповідач [PERSON] , на ім`я якого померлим на 1/2 квартири було складено заповіт (а.с. 18). До встановлених правовідносин слід застосувати наступні норми права. Відповідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Як визначено ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як визначено у ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Згідно ст. 22 КШіС України від 20.06.1969 № 2006-УІІ, який діяв на час виниклих правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Також, згідно діючої ст. 60 СК України зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічно, ч. 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначені норми права підлягають застосуванню, оскільки вони регулюють спірні правовідносини. Отже, оскільки право власності позивача на майно не визнане нотаріусом, за таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved