Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

позивач АТ АКБ «Львів» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №16598/112/2022 від 23.02.2022 у розмірі 120 694 грн 17 коп. та витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.02.2022 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір №16598/112/2022. Відповідно до умов кредитного договору АТ АКБ «Львів» надало позичальнику грошові кошти у сумі 100 000,00 грн., з умовою їх повернення в термін до 22.02.2026, окрім того п. 3.2 Кредитного договору передбачено сплату 40,5 % річних за користування кредитом. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №826757від 23.02.2022, проте зобов`язання позичальником належним чином не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються. У зв`язку із систематичним не виконанням позичальником взятих на себе зобов`язання за кредитним договором Банк набув право вимагати дострокового повернення кредиту та процентів за вказаним кредитним договором та 06.10.2022 відповідачу скеровано лист з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, однак вимоги банку залишились без реагування зі сторони відповідача, внаслідок чого станом на 29.12.2022 заборгованість відповідача перед АТ АКБ «Львів» становить 120 694,17 грн, з яких: 100 000,00 грн - сума заборгованості за кредитом, 20 694,17 грн - заборгованість за процентами, у зв`язку з чим просить позов задовольнити. Ухвалою Голосіївського районного суд у м. Києва від 07.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суд у м. Києва від 24.04.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач своїм право на подачу відзиву не скористався. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Будь - яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Беручи до уваги зазначене та відсутність заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що узгоджується із положеннями ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23.02.2022 між [PERSON] та АТ АКБ «Львів» укладено кредитний договір №16598/112/2022, згідно якого позичальнику надано безготівково на поточний рахунок позичальника кредит у сумі 100 000,00 грн з можливістю подальшого зняття грошових коштів у касі банку та з умовою повернення в термін до 22.02.2026. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Банк зобов`язується надати у власність Позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом. Згідно п. 3.2. Кредитного договору за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку фіксовану процентну ставку у розмірі 40,5 % процентів річних. Пунктом 3.6. Кредитного договору встановлено, що Позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення Кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти. Згідно п.п. 5.1., 5.2. Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені Договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1 (платіжного календаря), що є невід`ємною частиною Договору. Як вбачається з меморіального ордеру № 826757 від 23.02.2022 кредитні кошти відповідач отримав 23.02.2022 у розмірі 100 000,00 грн. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором кредиту № 16598/112/2022 від 23.02.2022, укладеного між АТ АКБ «Львів» та відповідачем, вбачається, що станом на 29.12.2022 заборгованість відповідача за кредитним договором перед АТ АКБ «Львів» становить 120 694,17 грн., з яких: 100 000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом, 20 694,17 грн. - заборгованість за відсотками. Зобов`язання відповідачем не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються, що є порушенням ст. 526 ЦК України, у якій зазначено про те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та ст. 1054 ЦК України, в якій передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 5.8. Кредитного договору Банк вправі вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором, у випадках обумовлених цим договором і чинним законодавством. У матеріалах справи наявний лист-вимога АТ АКБ «Львів» від 06.10.2022 про дострокове виконання зобов`язання, адресована відповідачу із вимогою виконання порушеного зобов`язання та погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, однак на цей час вимоги банку не виконані та в добровільному порядку грошові кошти позичальником АТ АКБ «Львів» не повернуті. За наведених обставин, беручи до уваги, що відповідачем на підставі укладеного кредитного договору були отримані грошові кошти в кредит, однак зобов`язання за умовами вищезгаданого договору належним чином не виконуються, грошові кошти в добровільному порядку банку не повернуто, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що заявлені позовні вимоги АТ АКБ «Львів» про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення. Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені договором строки кредит не погашений. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає встановленим невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та, з огляду відмову у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову не відшкодовуються позивачем.

Outcome: approved