Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за договором про споживчий кредит від 18.06.2021 № 4539733 в розмірі 109572,58 грн та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 18.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4539733, у відповідності до якого остання отримала кредит в сумі 20000,00 грн, шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку, строком на 30 днів, тобто до 18.07.2021 із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 10200,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 15.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № 4539733 від 18.06.2021. У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором налічується заборгованість у розмірі 109572,58 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 16976,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 29331,78 грн; заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 60264,80 грн; заборгованість з комісії - 3000,00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань зі сплати вказаної суми заборгованості, позивач був вимушений звернутись до суду з цим позовом. 20.06.2023 ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі, призначено дату, час і місце проведення судового засідання. 07.08.2023 ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» про залучення до участі у справі правонаступника позивача згідно ст. 55 ЦПК України та залучено до участі у справі правонаступника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (Харківське Шосе, БУД. 201/203, літера 2А, офіс 602, м. Київ, 02121). 18.08.2023 представником відповідача, адвокатом Аскретковим А.В., подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] залишити без задоволення. В обґрунтування вказав, що сторона відповідача не погоджується із розрахунком заборгованості, оскільки він є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача. Крім того, вказує, що у матеріалах справи відсутні будь які докази того, що договір, укладений з ТОВ «Мілоан» про надання споживчого кредиту, графік платежів до договору та Паспорт споживчого кредиту підписані одноразовим електронним ідентифікатором, який належить саме відповідачу, і були підписані саме [PERSON] . Також вважає, що позивачем не доведено видачу кредитних коштів ТОВ «Мілоан» відповідачу у сумі 20000,00 грн. Крім того, вважає, що ТОВ «Вердикт Капітал», а також його правонаступник ТОВ «ДЕБТ ФОРС» не набули права вимоги до [PERSON] 07.08.2023 від представника позивача ТОВ «ДЕБТ ФОРС», адвоката Мальцевої А.В., надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. При цьому вказала, що відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «Мілоан») було перераховано грошові кошти в розмірі 20 000 грн. До матеріалів справи була додана Довідка про ідентифікацію, в якій було зазначено номер телефону відповідача, одноразовий ідентифікатор, та дата коли він був надісланий позичальнику. Також зазначила, що кредитні кошти видавались не через касу банку, а через безготівковий розрахунок на особисту карту позичальника, а тому, позиція відповідачки про відсутність первинних бухгалтерських документів - це спроба невиконання зобов`язання останньою. Крім того, з розрахунку заборгованості від первісного кредитора ТОВ «Мілоан», який був доданий до позовної заяви, можна побачити, що відповідачка погашала заборгованість за кредитом, тому позиція відповідача щодо заперечення факту отримання кредитних коштів є необґрунтованою. Щодо права вимоги вказала, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Відповідачка посилається на неповідомлення її про укладення договору факторингу і відповідно відступлення права вимоги за кредитним договором на користь позивача, але не надає до суду жодних підтверджень (квитанцій тощо) про сплату грошових коштів на користь первісного кредитора. Від представника позивача до суду надійшла заява, відповідно до якої він позов підтримав і просив розглянути справу без його участі. Відповідачка та її представник, адвокат Аскреткова А.В. у судове засідання не з`явилися, від представника відповідача Аскреткова А.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4539733, у відповідності до якого остання отримала кредит в сумі 20000,00 грн, шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку, строком на 30 днів, тобто до 18.07.2021 із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 10200,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Довідкою про ідентифікацію, було підтверджено, що клієнтом за договором від 18.06.2021 № 4539733 є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , якій на номер мобільного телефону [NUMBER] 18.06.2021 було відправлено одноразовий ідентифікатор. Довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 18.02.2022 підтверджується перерахування коштів 18.06.2021 в сумі 20000,00 грн клієнту за договором № 4539733. 15.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4539733 від 18.06.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 09.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» укладено договір № 09-03/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого було відступлено право вимоги до Позичальників, у тому числі за Договором про споживчий кредит № 4539733 від 18.06.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 12.05.2023 між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено договір № 12-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого було відступлено право вимоги до Позичальників, у тому числі за Договором про споживчий кредит № 4539733 від 18.06.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, ТОВ «ДЕБТ ФОРС» наділено правом грошової вимоги до Відповідачки. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 4539733 від 18.06.2021, станом на 07.02.2023, складає в загальній сумі 109572,58 грн. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вищезазначеному договору щодо своєчасного погашення кредиту, зумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом, в якому останній просить суд стягнути заборгованість що становить 109872,58 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 16976,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 29331,78 грн; заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 60264,80 грн; заборгованість з комісії - 3000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно із ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно із ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання відповідача на те, що ТОВ «Вердикт Капітал», а також його правонаступник ТОВ «ДЕБТ ФОРС» не набули права вимоги до [PERSON] , незгоду з розрахунком заборгованості по кредиту, не підписання відповідачем договору та не доведення видачі кредитних коштів [PERSON] не підтверджені належними доказами та спростовуються долученими до позовної заяви та дослідженими судом документами, зокрема договором факторингу № 15/12-2021-22 від 15 грудня 2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал»; договором № 09-03/23 від 09 березня 2023 про відступлення прав вимоги, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС»; договором № 12-05/23 про відступлення прав вимоги, укладеного 12.05.2023 між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС»; довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 18.02.2022 про перерахування коштів 18.06.2021 в сумі 20000,00 грн [PERSON] ; довідкою про ідентифікацію клієнта за договором від 18.06.2021 № 4539733 та розрахунком заборгованості по кредиту. На підставі вищевикладеного, наданих до суду документів, судом встановлено, що ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є ТОВ «ДЕБТ ФОРС», виконані умови кредитного договору № 4539733 від 18.06.2021 з надання [PERSON] кредитних коштів. Доказів на підтвердження погашення відповідачем зазначеної заборгованості у повному обсязі до суду не надано. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підлягають задоволенню, стягненню з відповідача, у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору № 4539733 від 18.06.2021, підлягає на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 109572,58 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування витрат зі сплати судового збору 2684,00 грн. Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу суд дійшов до такого. Частиною 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було подано договір про надання правової допомоги № 03-01/2023 від 03.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал», правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», прайс лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», затверджений Рішенням загальних зборів від 03.01.2023, заявка на надання юридичної допомоги № 68 від 05.01.2023 з зазначеним переліком виконаних робіт, а саме: надання усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в позасудовому порядку 1500,00 грн, надання усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в судовому порядку 1500,00 грн, надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти 9000,00 грн., складення позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів 8000,00 грн. А також Акт № 2 про надання правової юридичної допомоги від 09.01.2023. Згідно платіжної інструкції № 0358540000 від 17.01.2023 АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» отримало оплату на суму 44000,00 грн, згідно договору надання правової допомоги № 03-01/2023 від 03.01.2023. Як вбачається з наданих документів, вказаний договір про надання правової допомоги не містить конкретного предмету правової допомоги. Згідно цього договору АО приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. АО зобов`язане надавати клієнту правову інформацію, консультації і роз`яснення з правових питань, правовий супровід захисту інтересів; приймає участь в підготовці та юридичному оформленні різного роду договорів, що укладаються з клієнтом з юридичними особами, підприємцями та громадянами, надає допомогу в організації контролю за виконанням зазначених договорів тощо. З огляду на вказане платіжне доручення не є доказом того, що вказані витрати пов`язані з даною цивільною справою. Тому суд приходить до висновку про відмову у стягненні витрат на правову допомогу. На підставі вищевикладена

Outcome: approved