Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Липовецької міської ради (далі - відповідач), у якому просила: - визнати за позивачем, право власності по спадщині за заповітом на весь житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (загальною площею 51,5 кв. м.). Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] помер дядько позивача [PERSON] , а після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] та земельні ділянки. За життя [PERSON] склав заповіт від 02.04.2002, за яким все своє майно заповів позивачу, а дружина дядька [PERSON] від отримання обов`язкової частки відмовилась та померла [INFO] . Після відкриття спадщини [PERSON] позивач звернулася до нотаріуса, однак при оформленні будинку, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину так як з`ясувалось, що даний будинок належить колгоспному двору, тому належить його членам на праві сумісної власності, неможливо встановити яка частка будинку належала покійному дядьку. Ухвалою суду від 22.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкові справи. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, а у своїй заяві просив суд про розгляд справи за відсутності представника та визнав позов. У судове засідання позивач не з`явилась, а у своїй заяві просила суд про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, без сторін, не здійснюючи фіксування судового засідання. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть, а згідно що зі свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на будинковолодіння, виданого 10.05.1990 виконавчим комітетом Скитківської сільської ради на підставі рішення Липовецької районної ради №131 від 30.05.1985 та рішення виконкому Скитківської сільської ради від 07.02.1990 за №6, зареєстроване в КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» 10.05.1990 і записано в реєстрову книгу за №1 за реєстровим №97, вбачається, що [PERSON] був головою двору. Також у матеріалах справи наявний технічний паспорт на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (загальною площею 51,5 кв. м.). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Судом встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт від 02.04.2002, за яким все своє майно заповів позивачу, а дружина [PERSON] від отримання обов`язкової частки у спадщині відмовилась та померла [INFO] . Спільних дітей у подружжя не було. В силу вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що після відкриття спадщини [PERSON] позивач, протягом 6-ти місяців з дня його смерті, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 02.04.2002, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину так як вищезгаданий будинок належить колгоспному двору, тому належить його членам на праві сумісної власності і неможливо встановити яка частка будинку належала покійному [PERSON] . Згідно з п. п. "а" п. 6 постанови ВСУ право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Судом встановлено, що оскільки позивач, будучи племінницею [PERSON] , після його смерті протягом 6-ти місяців прийняла його спадщину, подавши до нотаріуса заяву як спадкоємець за заповітом, а інших осіб які б її прийняли не виявлено, ( [PERSON] від спадщини відмовилася на користь позивача, спільних дітей у подружжя не було), а тому позивач як єдиний спадкоємець має право успадкувати житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який раніше належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] , і який за життя не втратив права на свою частку. Відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: визнати за позивачем право власності по спадщині за заповітом на весь житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] площею 51,5 кв.м., ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved