Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що у житловому будинку за адресою [ADDRESS] проживав її батько [PERSON] який помер [INFO] . Зазначила, що на даний час у такому проживає вона разом з своєю сім`єю. Вказує, що внаслідок смерті батька відкрилася спадщина у вигляді спірного житлового будинку. Спадкоємцями після смерті останнього є вона та її мати [PERSON] . Звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори, позивачці було повідомлено, що оформити право власності на спірний житловий будинок неможливо, так як покійний батько не провів первинну реєстрацію такого. Тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Учасники в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник Свалявської міської ради просила розгляд справи проводити за наявними в матеріалах такої документами. [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.29-41). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.01.1995 року [PERSON] , помер [INFO] (актовий запис № 16 від 30.01.1995 року) (а.с.3). Як убачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28.05.1967 року, свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.01.1995 року, встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4-6). Відповідно до технічної документації з відводу ділянки для будівництва [PERSON] , Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності з кількістю кімнат від 1 до 5 включно від 14.07.1970 року, виписки з рішення №7 виконкому Свалявської міської ради депутатів трудящих від 14.01.1970 року, плану забудови земельної ділянки, [PERSON] , надано в користування та виділено в натурі земельну ділянку для будівництва житлового будинку за адресою [ADDRESS] (а.с. 8-13). Згідно технічного паспорту (Інвентаризаційна справа №1799/2023) на житловий будинок садибного типу за адресою [ADDRESS] , такий складається з «А» - житловий будинок, «Б» - гараж, «В» - господарська будівля, №-1,2 огорожа. Вартість такого складає, відповідно до довідки від 19.07.2023 року № 938 ФОП [PERSON] 105500 грн (а.с. 14-20). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 16.10.2023 року, остання не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] за її донькою [PERSON] , [INFO] (а.с. 42). Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20). Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється. \~ \~ \~ \~ Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном,

Outcome: approved