Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Червона Діброва Глибоцького району Чернівецької області померла його баба (мати його матері) - [PERSON] . Вона була головою господарства, розташованого по [ADDRESS] . Вказує, що до 15 квітня 1991 року господарство відносилось до категорії колгоспного двору. Його мати [PERSON] на спадщину не претендувала і її не оформляла, оскільки він з 1989 року постійно проживав з бабусею, доглядав за нею, а також за її сином (братом його матері) - [PERSON] , який був інвалідом 2 групи. Зазначає, що бабуся заповіту не оформляла, однак своє господарство залишила йому. Вказує, що [INFO] [PERSON] помер та після його смерті спадщина не відкривалася, його частка у спільному майні колишнього колгоспного двору у рівних частках перейшла до власності 2 - х членів двору: [PERSON] та його. Зазначає, що житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] перебував у спільній сумісній власності його баби та його, кожному з них належало по 1/2 частці нерухомого майна. Після смерті баби він залишився проживати у вказаному майні, однак з часу смерті баби він не оформив юридично його право власності на нерухоме майно. Вказує, що його володіння 1/2 часткою нерухомого майна, яке належало бабі [PERSON] , протягом всього 30 - річного періоду є добросовісним, відкритим і безперервним, як того вимагає ст. 344 ЦКУ для набуття права власності за набувальною давністю. А тому він змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки іншим шляхом отримати правовстановлюючий документ неможливо. На підставі викладеного, просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке розташоване в [ADDRESS] , до складу якого входить: житловий будинок літ. «А», загальною площею 47,8 кв.м., в тому числі житловою площею 30,1 кв.м., ґанок літ. «а», сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», убиральня літ. «Д», ворота № 1, хвіртка № 2, хвіртка № 3, огорожа № 4. На підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак його представник [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На підготовче засідання представник відповідача Глибоцької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, однак від представника сільської ради надійшла заява, згідно якої Глибоцька селищна рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просить суд розглянути справу у відсутність представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно архівної довідки № 1/924 від 01.06.2023 року, виданої державним архівом Чернівецької області, у документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану ( метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження православного віровизнання с. Червона Діброва Глибоцького району Чернівецької області є відомості про те, що [INFO] народився [PERSON] , син [PERSON] ( все так у документах) та [PERSON] , актовий запис № 04 від 30 березня 1930 року. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00040279302 від 27 червня 2023 року, 22 грудня 1958 року у виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 26. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Від даного шлюбу [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00041778210 від 10 жовтня 2023 року, [INFO] в с. Червона Діброва Глибоцького району Чернівецької області помер [PERSON] . [INFO] в с. Червона Діброва Глибоцького району Чернівецької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису Про смерть № 00041778493 від 10 жовтня 2023 року, [INFO] в с. Червона Діброва Глибоцького району Чернівецької області померла [PERSON] . Відповідно до відповіді за запит суду, Глибоцька державна нотаріальна контора повідомила , що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , не заводилась. Відповідно до довідки № 320 від 24.07.2023 року, виданої Глибоцькою селищною радою Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] постійно проживав на території Михайлівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в [ADDRESS] у господарстві, головою якого була його бабка ( мати його матері) [PERSON] з 1989 по 2015 рік. [PERSON] був членом вказаного колгоспного двору, доглядав за дядьком (братом матері) [PERSON] , 1930 р.н., інвалідом ІІ групи та пристарілою бабкою [PERSON] , 1906 року народження, яка померла [INFO] в с. Червона Діброва. Похоронив її і продовжує проживати в цьому господарстві. Після смерті бабки став головою домогосподарства та після одруження проживав за вказаною адресою разом з сім`єю.(довідка видана на підставі погосподарського обліку та підтверджень сусідів [PERSON] та [PERSON] ) Згідно довідки № 47 від 03 лютого 2023 року, виданої Глибоцькою селищною радою Чернівецького району Чернівецької області, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який належить [PERSON] , [INFO] , розташований по [ADDRESS] та був збудований в 1942 року, об`єкт погосподарського обліку № 2, особовий рахунок № [NUMBER] , погосподарська книга за 2021-2025 роки. У Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визнання й захисту рівним чином усіх форм власності (статті 13, 14, 41). Конституційні положення про право власності відображені в нормах діючого законодавства, зокрема в статті 344 ЦК України, якою встановлені правила застосування набувальної давності як одного зі способів набуття права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Частиною 4 ст. 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Частиною 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01.01.2001 року. Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України обставинами , які мають значення для справи, і, які повинен довести сам позивач (ч.1 ст. 81 ЦПК України), є законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст. 344 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суд виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Таким чином, починаючи від часу смерті [PERSON] , позивач [PERSON] відкрито, безперервно користується майном померлої [PERSON] , а саме житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS] , а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved