Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] \~ звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 16.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом\~ Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за № 47507,\~ відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору\~ та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] \~ зазначив, що із постанови про відкриття виконавчого провадження та оскаржувального виконавчого напису вбачається, що 11.01.2020 року між ним та ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро»\~ було укладено кредитний договір № AG8830039 від 11.01.2020 року. При цьому сам договір між сторонами не укладався. [PERSON] із отриманого\~ SMS повідомлення дізнався про арешт власного рахунку у банківській установі. В подальшому з відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень позивачу стало відомо про проведення щодо нього виконавчих дій у межах виконавчого провадження ВП № 68361847,\~ приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В.,\~ щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро»,\~ заборгованості в розмірі 34 448,00 грн.\~ Зазначене ВП відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса від 16.12.2021 року. Позивач вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., є таким, що не підлягає виконанню,\~ так як вчинений нотаріусом на борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що суперечить Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, на підставі якого складено виконавчий напис, з 22.02.2017 визнаний в судовому порядку нечинним. Також позивач стверджує, що письмову вимогу від відповідача він не отримував,\~ та\~ нарахована до стягнення сума боргу є спірною,\~ тому нотаріус повинен був відмовити відповідачу у видачі такого виконавчого напису.\~ Крім того з інформації, що знаходиться у вільному доступі, стало відомо,\~ що приватному нотаріусу КМНО Бригіді В.О. анульовано свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.07.2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження та ухвалою суду від 17.07.2023 року вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 68361847,\~ яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В., на підставі виконавчого напису, вчиненого 16.12.2021. (а.с.33,34, 35-37) 28.08.2023 року представник позивача подав суду заяву про стягнення витрат на професійну\~ правничу допомогу. (а.с.46-49) Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, 19.09.2023 року представник позивача подала суду заяву про проведення судового засідання без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримано, та на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності позивача. Відповідач ТОВ «ФК ««Фінансова Компанія «Дінеро» не направив до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, відзиву чи заперечень суду не подали, причини неявки суду не повідомили, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В., в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, жодних клопотань чи заперечень суду не подав. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 16.12.2021 року приватним нотаріусом\~ Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., вчинено виконавчий напис, який було зареєстровано в реєстрі за № 47507,\~ про стягнення боргу з [PERSON] , як боржника за кредитним договором № AG8830039 від 11.01.2020 року,\~ укладеним з ТОВ «ФК «Фінансова Компанія «Дінеро». За вказаним виконавчим написом запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро», стягнути з боржника, за період з 10.02.2020\~ р. по 23.10.2021 р. включно, суму боргу у розмірі: 33 798,00 грн., в тому числі: 18 000,00 грн. - прострочена заборогованість за\~ сумою кредиту; 15 798,00 грн. - прострочена заборгованість\~ по відсоткам за користування кредитом; плата зі стягувача за вчинення цього виконавчого напису- 650,00 грн. Загальна заборгованість [PERSON] ,\~ становить 34 448,00 грн. (а.с.18). Встановлено, що 26.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В.,\~ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68361847\~ з примусового виконання виконавчого напису № 47507\~ вчиненого 16.12.2021 року приватним нотаріусом\~ Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з [PERSON] на\~ користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО»\~ заборгованість в сумі 34 448,00 грн. (а.с.16,17). При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р., встановлено, що для одержання виконавчого напису по стягненню заборгованості за кредитними договорами, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суду не надано доказів, що стягувачем та нотаріусом було дотримано вимоги необхідні для вчинення виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Так, в постанові Верховного Суду (справа №310/9293/15ц від 23.01.2018) зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція було висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такого боргу. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Суду не надано доказів тому, що боржник [PERSON] \~ був\~ повідомлений за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення ним кредитних зобов`язань з пропозицією ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Суду не надано відповідачем доказів тому, що приватному нотаріусу КМНО\~ Бригіда В.О., для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані: - оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору; - засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, повідомлення боржника про борг. Як встановлено судом, кредитний договір № AG8830039 від 11.01.2020 року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній\~ системі\~ компанії L4971935,\~ було укладено в простій письмовій формі та нотаріально не посвідчений, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Такий висновок суду узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 12 березня 2020 року по справі №757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року по справі №158/2157/17, від 21 жовтня 2020 року по справі №172/1652/18. Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, крім того виконавчий напис вчинено відносно не посвідченого нотаріально кредитного договору, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення судових витрат на сплату судового збору та витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження наданих послуг позивачем надано: копію договору\~ №б/н про надання правничої (правової) допомоги від 01.06.2023 року, укладений між Адвокатським бюро «Ольги Пєнязькової» в особі керівника Пєнязькової Ольги Олександрівни та [PERSON] та додаткову угоду до\~ Договору про надання правничої (правової) допомоги № б\\н від 01.06.2023\~ року. Відповідно до п.4.2 Додаткової угоди до Договору-доручення про надання правової\~ допомоги від 01.06.2023 року,\~ гонорар Бюро за формування правової позиції, написання процесуальних заяв щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та ведення справи в суді першої інстанції становить 8000,00 грн. Як вбачається з детального опису робіт на виконання умов договору, гр. [PERSON] \~ по справі, адвокатським бюро «Ольги Пєнязькової» надано наступні послуги: надання консультації; аналіз судової практики; написання та направлення адвокатського запиту №14/06 від 14.06.2023 р. приватному виконавцю\~ Турському О.В., написання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; написання заяви про забезпечення позову; участь представника позивача адвоката АБ «Ольги Пєнязькової» Назаренка Р.А.\~ в судовому засіданні, розмір витрат на правову допомогу становить 8000,00 грн. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн.\~ за позовні вимоги та 536,80 грн.\~ -\~ за подачу заяви про забезпечення позову. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн. - за подачу позовної заяви (а.с.6) та 536,80\~\~ грн.\~\~ - за подачу заяви про забезпечення позову (а.с.28).

Outcome: approved