Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі свого представника [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: Виділити [PERSON] у натурі 48/100 частин у житловому будинку загальною площею 65,3 кв.м, житловою площею 21,0 кв.м, до яких входять наступні приміщення: кухня 1-1 площею 9,10 кв.м, житлова кімната 1-2 площею 10,1 кв.м, 1/2 частина веранди літ. «а» площею 12,80 кв.м, замість 39/100 часток; Залишити за відповідачкою [PERSON] на 52/100 частин в житловому будинку загальною площею 65,3 кв.м, житловою площею 21,0 кв.м, наступні приміщення: кухня 2-1 площею 9,60 кв.м, житлова кімната 2-2 площею 10,90 кв.м, 1/2 частина веранди літ. «а» площею 12,80 кв.м, ганок літ. «а1» та надвірні будівлі: сараї літ. «Б» і «В», замість 61/100 частки; У відповідності до ст. 364 ЦК України припинити право спільної часткової власності; Стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , компенсацію в розмірі 2064 грн; Визначити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , за першим варіантом земельно-технічної експертизи, а саме: виділити у користування І співвласнику земельну ділянку площею 741,4 кв.м, що відповідає на покладену частку; виділити у користування II співвласнику земельну ділянку площею 1159,6 кв.м, що відповідає на покладену частку. В обґрунтування позову представник позивача [PERSON] вказав, що житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належав на праві спільної часткової власності в 39/100 частинах [PERSON] , а в 61/100 частинах [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] , його частку в житловому будинку успадкував його син [PERSON] . Житловий будинок фактично складається з двох ізольованих частин, розділених суцільною стіною, кожна з яких має окремий самостійний вихід. Тому між первісними співвласниками склався усталений порядок користування будинком і надвірними будівлями. В той же час, позивач [PERSON] не може самостійно розпоряджатися своєю власністю без згоди іншого співвласника, а також у нього є потреба у визначенні порядку користування земельною ділянкою. Тому і виникла потребу у проведенні поділу житлового будинку, оскільки немає можливості домовитися із відповідачем про укладення відповідного договору поділу. Ухвалою від 07 вересня 2021 року було відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки майна у натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, та призначено проведення підготовчого судового засідання. Копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви із доданими до неї матеріалами були направлені на ім`я відповідача [PERSON] за останньою відомою адресою місця проживання. Поштовий конверт з вказаними документами на ім`я [PERSON] повернуто без вручення. У встановлений судом строк відповідач відзив не подала. Ухвалою від 30 вересня 2021 року витребувані від КП «Люботинське БТІ» матеріали інвентаризаційної справи на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 30 вересня 2021 року на підставі клопотання представника позивача [PERSON] було призначено в справі судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, провадження якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса». 03 липня 2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 28074, складений 16 червня 2023 року. Ухвалою від 24 липня 2023 року до участі в справі в якості правонаступника померлого [INFO] позивача [PERSON] залучено його спадкоємця [PERSON] . Ухвалою від 17 серпня 2023 року були прийняті до розгляду позовні вимоги [PERSON] в уточненій редакції, зміст яких наведений вище за текстом. Ухвалою від 29 серпня 2023 року підготовче провадження в справі було закрито і призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, але подав заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] в уточненій редакції, та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання викликалася шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за останньою адресою місця проживання, а також шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади. Поштовий конверт з судовою повісткою на ім`я [PERSON] повернуто без вручення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини її неявки суду невідомі, відзив на позов нею не поданий. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступне. Спірним є житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з технічним паспортом, виготовленим Люботинським БТІ станом на 02 лютого 2022 року, на земельній ділянці за вказаною вище адресою знаходяться житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а» загальною площею 60 кв.м, житловою площею 21,00 кв.м, та надвірні будівлі та споруди: ганок літ. «а1», вбиральня літ. «Г», недобудована будівля літ. «Д», огорожа 3,4. З матеріалів інвентаризаційної справи № 125 на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що на початок 1995 року спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в цілому належав на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 квітня 1994 року Другою держнотконторою Харківського району за реєстр. № 2-1300. 26 вересня 1995 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Другою держнотконторою Харківського району за реєстр. № 3-2128, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купив 39/100 частин житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 21,0 кв.м з надвірними будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», огорожа 1-2, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з приміткою у договорі купівлі-продажу у користування [PERSON] перейшли кухня 1-1 площею 9,10 кв.м, житлова кімната 1-2 площею 10,10 кв.м і 1/2 частина веранди «І» площею 12,80 кв.м. Таким чином [PERSON] і [PERSON] визначили між собою перелік приміщень у житловому будинку, які перейшли у фактичне користування співвласнику [PERSON] , та які відповідали його розміру частки у власності на житловий будинок. З цього також випливає, що у володінні [PERSON] залишились усі інші приміщення у житловому будинку та усі наявні на той час надвірні споруди. Згідно зі ст. 118 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якщо учасники спільної часткової власності на жилий будинок за угодою між собою встановили порядок користування відособленими приміщеннями будинку (квартирами, кімнатами) відповідно до частки кожного і така угода нотаріально посвідчена і зареєстрована у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, то вона обов`язкова і для особи, яка згодом придбає частку в спільній власності на цей будинок. Таким чином, досягнути між первісними співвласниками порядок конкретного користування приміщеннями у житловому будинку є обов`язковим для виконання кожним з них та підлягає врахуванню при вирішені будь-яких спірних питань, пов`язаних з володінням та розпорядженням житловим будинком та земельною ділянкою. [PERSON] помер [INFO] , про що Харківським відділом державної РАЦС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 01 серпня 2022 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді 39/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказану спадщину прийняв у встановленому порядку єдиний спадкоємець померлого [PERSON] , який отримав свідоцтво про право власності на спадщину за законом. Ч. 4 ст. 358 ЦК України передбачено, що якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. З викладеного слід зробити висновок, що сторони в справі повинні дотримуватися умов договору купівлі-продажу від 26 вересня 1995 року. Ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, та кожен з співвласників має право на надання йому у користування та володіння тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно положень ст. 364 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Згідно зі ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 28074, складеного 16 червня 2023 року, експертом запропоновано один варіант розподілу житлового будинку та, відповідно, два варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою. Під час проведення натурного обстеження експертом було засновано, що частина веранди літ. «а», яка входила до частки співвласника [PERSON] , була демонтована, а сарай літ. «Б», сарай літ. «В» і огорожа 1-2, які входили до частки співвласника [PERSON] знесені, та що [PERSON] здійснюється будівництво будівлі літ. «Д» (будівництво не зарвешене). Так, за запропонованим варіантом розподілу будинку передбачається, що співвласнику [PERSON] можливо виділити на його частку у спірному будинку наступні приміщення: у житловому будинку - кухня 1-1 площею 9,10 кв.м, житлова кімната 1-2 площею 10,10 кв.м, частинку веранди літ. «а», та надвірні будівлі: вбиральня літ. «Г», що в цілому дорівнює 48/100 частинам в праві спільної часткової власності замість 39/100 частин; а співвласнику [PERSON] на її частку можливо виділити у спірному будинку наступні приміщення: кухня 2-1 площею 9,60 кв.м, житлова кімната 2-2 площею 10,90 кв.м, частинку веранди літ. «а», та надвірні будівлі: ганок літ. «а1», що також в цілому дорівнюватиме 52/100 частинам в праві спільної часткової власності замість 61/100 частині. Такий розподіл передбачає здійснення перебудови у веранді житлового будинку, а саме: у приміщенні І веранди літ. «а» необхідно відновити перегородку, улаштувавши два приміщення площею 8,00 кв.м і 12,30 кв.м. Обов`язок з виконання робіт по переобладнанню слід покласти на позивача [PERSON] як на сторону, яка ініціювала процес виділення частки у спільному майні. У висновку судовий експерт також вказав, що виходячи з того, що вбиральня літ. «Г» за запропонованим варіантом розподілу житлового будинку увійшла до частки, яка пропонується до виділу на користь [PERSON] , останній повинен сплатити компенсацію на користь [PERSON] в розмірі 2064,00 грн. Таким чином вказана сума компенсації підлягає стягненню з позивача на користь відповідача. Запропонований експертом варіант розподілу будинку відповідає умовам укладеного 26 вересня 1995 року договору купівлі-продажу частини житлового будинку щодо визначення приміщень, які перейшли у власність і користування [PERSON] . Враховуючи встановлену під час судового розгляду технічну можливість проведення поділу спірного житлового будинку, суд задовольняє позов в частині вимоги про виділ частки з житлового будинку. Що ж стосується вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, за адресою: [ADDRESS] , в користуванні сторін перебуває земельна ділянка площею 1901,00 кв.м. Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 28074 від 16 червня 2023 року експертом запропоновано два варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою, кожен з яких передбачає виділення у користування [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , земельної ділянки площею 741,40 кв.м. та у користування [PERSON] - земельної ділянки площею 1159,60 кв.м. Обидва варіанти також передбачають можливість передання сторонам частини земельної ділянки із забезпеченням повної ізоляції співвласників один від одного, але відмінні між собою лише за конфігурацією. За обома варіантами у співвласника [PERSON] виникає необхідність улаштувати вбиральню на земельній ділянці, яка їй запропонована до передачі у користування. Позивач [PERSON] наполягає на застосуванні першого варіанту, запропонованого судовим експертом, у визначенні порядку користування землею. Такий варіант передбачає необхідність здійснення співвласником [PERSON] дій по демонтажу частину огорожі № 4 площею 23,30 кв.м та улаштування її по запропонованій лінії порядку користування земельною ділянкою, без виплати компенсації іншому співвласнику. При визначенні порядку користування земельною ділянкою суд застосовує перший варіант висновку експерта, який відповідає інтересам позивача та не створює незручностей для сторін у користування земельними ділянками та надвірними спорудами, які перебувають у володінні і користуванні саме позивача. За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу щодо визначенні порядку користування земельною ділянкою.

Outcome: approved