Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 14.11.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачкою не склалось через різні характери та погляди на спільне життя, відсутність взаєморозуміння, втрату кохання, поваги та довіри один до одного; припинення подружніх стосунків, спільного проживання та ведення спільного господарства з квітня 2023 року, позивач просив розірвати шлюб з відповідачкою. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.08.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачка та її представник в судовому засіданні не заперечували проти припинення подружніх стосунків, спільного проживання та ведення спільного господарства між сторонами з квітня 2023 року, а також проти розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою. Також остання після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] . \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 листопада 2009 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №670. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст.24 СК України закріплено, що\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~Як зазначив в своєму позові позивач та не заперечувала відповідачка з квітня 2023 року шлюбні відносини між ними було припинено, спільне господарство не ведеться, вони проживають окремо та намірів відновлювати шлюбні стосунки не мають. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Стосовно доводів позовної заяви щодо досягнення домовленостей між сторонами щодо проживання дітей після розірвання шлюбу із позивачем, а також заперечень відповідачки в цій частині щодо наявності таких домовленостей, суд враховує, що встановлення вказаних обставин не стосується предмету позову, а тому залишається без дослідження та оцінки судом. Відповідно до заяви відповідачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище відповідачки слід відновити на дошлюбне [PERSON] . \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи подачу відповідачкою до початку розгляду справи по суті письмових пояснень про визнання позову та положення ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача судового збору в сумі 536 грн. 80 коп., що становить 50% від сплаченого судового збору, а також повернення позивачу з державного бюджету решти сплаченого судового збору в розмірі 50%, тобто в сумі 536 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved