Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

08.11.2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПП «Аграрне підприємство «Благодатненський птахопром», треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості за договором оренди землі. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , якому належала земельна ділянка кадастровий номер 4820383800:08:000:0159, площею 8,4762 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 31.10.2011 року Арбузинською державною нотаріальною конторою Миколаївської області за реєстровим №2472. 17.04.2019 року [PERSON] , державний нотаріус Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області посвідчила Свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких власниками вищезазначеної земельної ділянки після смерті [PERSON] , являються [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по 1/3 частки кожний. У серпні 2019 року позивач дізнався із відповіді ПП «АП «Благотаненський птахопром» від 05.08.2019 року №0102 на Адвокатський запит від 27.07.2019 року, що 25.12.2015 року [PERSON] нібито підписав з ПП «АП «Благотаненський птахопром» Договір оренди землі №256118 вищезазначеної земельної ділянки строком на 25 років з розміром орендної плати за рік у розмірі 6467,17 грн. (надалі - Договір), який зареєстрований в Реєстрі іншого речового права 25.04.2016 року державним реєстратором Новоодеського районного управління юстиції Миколаївською області Єфімовою Оленою Іванівною, номер запису 14551440, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29449387 від 27.04.2016 року. Із відповідей відділів з питань державної реєстрації Новоодеської та Арбузинської районних державних адміністрацій Миколаївської області відповідно від 13.09.2019 року № б/н та від 12.09.2019 року № 1027/01-44 на Адвокатські запити від 21.08.2019 року та 07.09.2019 року підтверджується відсутність примірника Договору та наявністю документів з реєстраційної справи на підставі яких проведено реєстрацію Договору. Враховуючи вказані обставини, а також те, що за життя [PERSON] не отримував від відповідача грошових коштів, які зазначені в Договорі, позивач звернувся у жовтні 2019 року до Арбузиснького районного суду Миколаївської області із позовом до відповідача про визнання Договору оренди землі - недійсним. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18.03.2021 року у задоволенні позову було відмовлено, а постановою Миколаївського апеляційного суду від 25.05.2021 року, рішення суду першої інстанції залишено без змін. Між тим, із Адвокатського запиту від 27.07.2019 року видно, що відповідачу надавалися Свідоцтва про право на спадщину за законом в яких зазначені ПІБ, адреса проживання та ідентифікаційні номери, а отже відповідач був обізнаний про смерть [PERSON] та нових власників за Договором. У той же час із Адвокатських запитів видно, що адвокат просив надати усі наявні підтверджуючі документи про отримання [PERSON] від ПП «Аграрне підприємство «Благодатенський птахопром» орендної плати, проте це було проігноровано ним, та не надано жодного з цього приводу документа. Крім того у позові про визнання недійсним Договору, позивачі вказували, що ні [PERSON] , ні вони не отримували орендної плати за Договором від відповідача, що зафіксовано в судових рішеннях Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18.03.2021 року та Постанові суду апеляційної інстанції від 25.05.2021 року. Відповідач порушив істотні умови Договору в частині не виплати орендної плати, а отже договір має бути розірваний за рішенням суду, а також має бути стягнено з відповідача на користь позивача сума боргу за кожен рік з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми відповідно до ч.2 ст.625 К України, а також пеня у розмірі 0,05 % несплаченої суми за кожний день прострочення відповідно до п. 14 Договору, інфляційні витрати та 3% річних. Загальна заборгованість по виплаті орендної плати за Договором, пені, 3% річних, інфляційні витрати становить 49549,98 грн. з 2016 року по 07.11.2021 року. Просить суд розірвати Договір оренди землі №256118 від 25.12.2015 року, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором оренди землі №256118 від 25.12.2015 року у сумі 49549,98 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позивач до суду не з`явилась, подала до суду клопотання, у якому звернулась і в інтересах доньки [PERSON] та просить суд розглядати справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] з`явився 02.05.2023 року, проте на інші судові засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій не вбачає можливим приймати участь в судовому засіданні, позов не визнає з підстав того, що сторона позивача не навела доказів порушення умов договору оренди з боку відповідача, оскільки самі позивачі не надали реквізитів для перерахування орендної плати і особисто до відповідача, для отримання орендної плати, не з`являлися. Третя особа [PERSON] просила розглядати справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. 16.10.2023 року представник позивача направив на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій зазначає, що відповідач визнав факт порушення умов договору оренди землі щодо строків орендної виплати та, маючи заборгованість, 28.12.2021 року відповідач, через Укрпошту, надіслав за місцем проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість по виплаті орендної плати за договором оренди землі у грошовій формі за період 2016-2020 роки, а вони їх отримали 01.04.2022 року, то змінюється і сума позовних вимог та становить 22064,53 грн. через сплату заборгованості орендної плати, а саме: за період 01.02.2017 року по 07.11.2021 рік 8044,65, інфляційні витрати 2472,82 грн., 3% річних 786,61 грн., пеня 4785,22 грн.; за період 01.02.2018 року по 07.11.2021 рік 5890,50 грн., інфляційні витрати 1486,80 грн., 3 % річних 621,70 грн., пеня 3782,00 грн.; за період 01.02.2019 року по 07.11.2021 рік 4131,86 грн., інфляційні витрати 896,29 грн., 3% річних 456,79 грн., пеня 2763,70 грн.; за період 01.02.2020 року по 07.11.2021 рік 2763,70 грн., інфляційні витрати 696,27 грн., 3% річних 291,87 грн., пеня 1775,56 грн.; за період 01.02.2021 року по 07.11.2021 рік 1233,82 грн., інфляційні витрати 337,72 грн., 3 %річних 126,51 грн., пеня 769,59 грн. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та відповідачем укладено договір оренди землі №256118 від 25.12.2015 року на земельну ділянку, кадастровий номер: 4820383800:08:000:0159 строком на 25 років (а.с. 22-24). Згідно спадкової справи №45/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] позивач [PERSON] та її доньки [PERSON] , [PERSON] отримали земельну ділянку, кадастровий номер: 4820383800:08:000:0159 по 1/3 частки кожному (а.с. 155-197). Згідно розрахунків інфляції, пені та 3 відсотків річних з 2016 року по 2021 рік заборгованість відповідача у сумі становила 49549,98 грн. (а.с. 38-40, 41-43, 44-46, 47-49, 50-51). 23.12.2021 року відповідач сплатив [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] орендну плату, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти, списком згрупованих поштових переказів електронних та відповіддю на запит №35-12 від 21.01.2022 року АТ «Укрпошта» (а.с. 96, 97, 98). Відповідно до п. 11 договору оренди землі №256118, орендна плата сплачується по мірі надходження сільськогосподарської продукції. Остаточний розрахунок проводиться не пізніше ніж за місяць після закінчення фінансового року. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 148-1 Земельного кодексу до особи (далі ЗК України), яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Згідно з ч.6 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (частина 1 статті 611 ЦК). Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Таким Законом є Закон України «Про оренду землі», відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до частини 5 статті 6 України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно із частиною першою статті 13 цього України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Частиною 1 статті 23 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Відповідно до положень абзаців 1 та 7 частини 2 статті 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Згідно зі статтею 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Суд встановив, що спір між сторонами у справі виник спір з приводу виплати орендної плати з 2016 року по 2021 рік за користування земельною ділянкою на підставі договору оренди землі № 256118 від 25.12.2015 року. Аналіз пунктів 9, 10, 11 договору оренди землі дає підстави вважати, що відповідач має сплачувати на користь позивача орендну плату в сумі 5497,09 грн. відповідно за один рік використання земельної ділянки не пізніше ніж за місяць після закінчення фінансового року. З урахуванням того, що відповідно до статей 15, 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення є істотними (обов`язковими для включення) умовами договору, а також розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи відомостей повної сплати позивачу орендної плати з 2016 року по 2021 рік у розмірі, визначеному у договорі, з огляду на це суд вважає, що відповідач належно не виконав умови договору щодо виплати позивачу орендної плати та порушив вимоги статей 21, 25 Закону України «Про оренду землі», а також умови договору оренди землі №256118 від 25.12.2015 року. Однак, враховуючи, що одним із принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, передбачений статтею 13 ЦПК України, який визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і не повинен виходити за межі цих вимог. Оскільки представником позивача надано уточнення позовних вимог через сплату відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки у сумі 22064,53 грн., а відповідачем ніяких заперечень не надано, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги за порушення зобов`язання по виплаті орендної плати за договором оренди землі № 256118 від 25.12.2015 року. Щодо позовної вимоги про розірвання договору оренди землі суд зазначає, що оскільки за встановлених у ході розгляду справи обставин щодо несплати відповідачем орендної плати з 2016 року до 2021 року в повному обсязі, що є систематичним невиконанням умов договору, на підставі пункту «д» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України, статті 32 Закону України «Про оренду землі» цю вимогу суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а договір оренди землі підлягає розірванню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved