Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

До Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~звернувся [PERSON] \~з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу Позов мотивований тим, що 30 березня 2013 року позивач з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомив, що шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинені з вересня 2022 року. Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалось у зв`язку з відсутністю порозуміння та не бажанням спільно проживати. Подружжя дійшло висновку, що між ними втрачено почуття кохання. Позивач вказав, що все в сукупності призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, а подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 10.08.2023 вищевказану заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 10.08.2023 та копію позовної заяви, отримано відповідачкою особисто 10.08.2023, що підтверджується відповідною розпискою. (а.с. 20). Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи. У строк, визначений судом ухвалою від 10.08.2023, від відповідачки відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідачки, також, на адресу суду не надійшли. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 04.07.2023 Новогродівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 30.03.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 54. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . (а.с. 7) Також судом встановлено, що подружжя від шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідачка мала можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому\~судом враховано,\~що вчинення\~та/або\~не вчинення\~таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачем, ні відповідачкою суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 073, 60 гривень, що підтверджується квитанцією від 18.07.2023. (а.с. 2) Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 073, 60 гривень. Доказів понесення інших судових витрат, зокрема відповідачкою, суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved