Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя із Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 21.09.2009 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Життя с відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що суперечать уявленням позивача про сім`ю. Між сторонами втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного. Спільного господарства сторони не ведуть. Наміру на примирення з відповідачем не має. Спору щодо поділу майна, що є їх спільною власністю сторони не мають. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду на 16.05.2023 року. У судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час судового засідання повідомлена вчасно та належним чином, заяв та клопотань від неї до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що 21.09.2009 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Шлюб зареєстровано Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької област, про що 21.09.2009 складено відповідний актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 21.09.2009, серія [NUMBER] ( а.с. 9). Від шлюбу сторони мають синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 02.04.2009 ( а.с. 10), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 08.02.2018 ( а.с. 11), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 21.10.2014 ( а.с. 12) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 14.04.2010 ( а.с. 13). Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Наміру на примирення з відповідачем у позивача не має. Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 104 та ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною першою ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, спільне господарство не ведеться, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved