Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

18 липня 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] , в якому просить скасувати арешт на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] , площею 0, 0970 га, кадастровий номер: 070400000:08:007:0017, власником якої вона являється. В обґрунтування позову зазначила, що 10.05.2023 вона дізналася від нотаріуса про наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про накладення арешту на нерухоме майно та оголошення заборони на відчуження належної їй земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] , площею 0,0970 га, кадастровий номер: 0710400000:08:007:0017. Згідно інформаційної довідки №334195580 від 31.05.2023, 16.09.2015 року головним державним виконавцем Мацюхом Дмитром Юрійовичем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження у межах виконавчого провадження №48760138. У зазначеній постанові державного виконавця в якості боржника зазначено [PERSON] , як особу, майно якої обтяжуються. 21.05.2023, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, позивачка придбала у [PERSON] земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] , кадастровий номер: 0710400000:08:007:0017, площею 0,0970 га. Задля зняття арешту з майна, до Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.05.21023 позивачкою подано заяву про скасування арешту №43/23. У відповіді на дану заяву вказано, що підставою для зняття арешту з даної земельної ділянки, є рішення Ковельського міськрайонного суду про скасування заходів забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] , що були винесені ухвалою Ковельського міськрайонного суду у справі № 159/4937/ 15-ц від 14.09.2015. Станом на 22.05.2023 відповідне рішення про скасування заходів забезпечення позову до відділу не надходило, а тому відсутні правові підстави для зняття арешту із вищезазначеної земельної ділянки. Позивачка зазначає, що наявність арешту та заборони на відчуження земельної ділянки порушує її право як власника даного нерухомого майна. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 21.08.2023. 10.08.2023 до суду надійшло клопотання відповідача, Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну первісного відповідача на належного відповідача. 21.08.2023 підготовче судове засідання не відбулося через перебування головуючого судді у щорічній відпустці. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.09.2023 у задоволенні клопотання відповідача відмовлено, підготовче провадження закрито, справу призначеного до судового розгляду по суті. Позивачка до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки № 334195580 від 31.05.2023 з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, накладено арешт на нерухоме майно та оголошено заборону на відчуження земельної ділянки площею 0,0970 га, кадастровий номер: 0710400000:08:007:0017, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Даний арешт накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження головного державного виконавця ВДВС Ковельського МРУЮ Мацюха Д.Ю. у виконавчому провадженні №48760138 від 16.09.2015. Особа, майно якої обтяжується [PERSON] . З державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №051407 вбачається, що власником земельної ділянки площею 0,0970 га, кадастровий номер: 0710400000:08:007:0017, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] . Право власності на земельну ділянку за [PERSON] виникло на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1405 від 21.05.2010. 15.05.2023 вих. №43/23 [PERSON] звернулася до начальника Ковельського відділу ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління юстиції Ошурко Н.М. з заявою про скасування арешту. З листа Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області від 22.05.2023 № 41872/6 вбачається, що підставою для зняття арешту з земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0710400000:08:007:0017, площею 0,0970 га, являється рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області про скасування заходів забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] , що були винесені ухвалою Ковельського міськрайонного суду №159/4937/15-ц від 14.09.2015. Відповідне рішення про скасування заходів забезпечення позову до Відділу не надходило. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст. 15 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Ст. 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Клопотання позивача про заміну первісного відповідача на належного відповідача до суду не надходило. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (касаційне провадження № 14-61цс18) зробила правовий висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зроблено висновок, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року№2677-VI). У даній справі [PERSON] пред`явила позовні вимоги до Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який не є ані боржником, ані особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно. Оскільки Ковельський відділ\~державної виконавчої\~служби у\~Ковельському районі\~Волинської області\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції є неналежним відповідачем у справі, то в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до положень\~п.2 ч.2\~ст.141 ЦПК\~у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, зокрема судовий збір, покладається на позивача.

Outcome: dismissed