Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

05.09.2023 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. 28.09.2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги наступним. Будинок [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] . Згідно із погосподарською книгою станом на 30.06.1990 року членами колгоспного двору в [ADDRESS] були: [PERSON] , голова двору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно із погосподарською книгою станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору в [ADDRESS] були: [PERSON] , голова двору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так як будинок станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: [ADDRESS] , був [PERSON] , а членами двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які не втратили право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року, то відповідно їм належало по 1/5 частці даного двору. [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї дружини [PERSON] . Так як [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав разом із своєю дружиною, [PERSON] , на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті, не заявляв про відмову від неї, а тому він є таким, що фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але юридично не оформив, оскільки спадкова справа після смерті [PERSON] не реєструвалася. [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] як дочка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Приватним нотаріусом в нотаріальному позасудовому порядку 08.08.2023 року вже видані позивачу 1 [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Факт видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] [PERSON] підтверджує факт прийняття нею спадщини після смерті батька. Однак, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кобзар Любов Вікторівна постановою № 16/01-16 від 08.08.2023 року, відмовила позивачу 1 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] з врахуванням того, що частки померлих в майні колгоспного двору не визначені, а крім голови двору були ще інші члени двору. Просили визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , право власності на 3/5 частин житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 72,7 м2, житловою площею 30,5 м2, допоміжна площа 42,2 м2 з відповідною частиною господарських будівель: літня кухня, три сараї, літня кухня, погріб та споруд, з яких: право власності на 1/5 частину даного майна як членом колишнього колгоспного типу двору, 2/5 частини даного майна в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з яких 1/5 належала йому як члену колишнього колгоспного типу двору, а 1/5 фактично успадкована ним за законом, але юридично не оформлена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , право власності на 1/5 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 72,7 м2, житловою площею 30,5 м2, допоміжна площа 42,2 м2 з відповідною частиною господарських будівель: літня кухня, три сараї, літня кухня, погріб та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору; Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , право власності на 1/5 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 72,7 м2, житловою площею 30,5 м2, допоміжна площа 42,2 м2 з відповідною частиною господарських будівель: літня кухня, три сараї, літня кухня, погріб та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору. Відповідач відзиву на позов не подав. Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне. З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Гійченською сільської ради Львівської області 05.08.1989 року, вбачається, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] позивач [PERSON] змінила на Мороз внаслідок укладення 05.08.1989 року шлюбу із [PERSON] . Викладеним у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , яке видане Гійченською сільською радою Львівської області 21.11.1970 року, підтверджується, що батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Гійченською сільською радою Львівської області 28.12.1967 року, вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . З свідоцтва про право особистої власності, яке видане виконкомом Гійченської сільської ради 07.12.1987 року згідно рішення Нестеровського райвиконкому № 271 від 15.10.1987 року та записаного 07.12.1987 року в реєстрову книгу за № 422, вбачається, що будинок [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] . Викладеним у довідці № 554, яка видана виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 14.08.2023 року підтверджується, що згідно із погосподарською книгою станом на 30.06.1990 року членами . колгоспного двору в [ADDRESS] були: [PERSON] , голова двору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З довідки № 553, яка видана виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 14.08.2023 року, вбачається, що згідно із погосподарською книгою станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору в [ADDRESS] були: [PERSON] , голова двору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . З копії свідоцтва про одруження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 05.11.1960 року. З довідки № 560, яка видана 14.08.2023 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті, [INFO] , проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Викладеним у довідці № 557, яка видана 14.08.2023 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, підтверджується, що [PERSON] , 1942 року народження, чоловік померлої [PERSON] , 1934 року народження, проживав разом із нею і був зареєстрований в будинку [ADDRESS] до дня її смерті, [INFO] та вели спільне господарство. [PERSON] помер [INFO] , про що було складено відповідний актовий запис № 258, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] . З довідки № 561, яка видана 14.08.2023 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті, [INFO] , проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Викладеним у довідці № 556, яка видана 14.08.2023 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що [PERSON] , 1970 року народження, дочка померлого [PERSON] , 1942 року народження, проживала разом із ним і була зареєстрована в будинку [ADDRESS] до дня його смерті, [INFO] та вели спільне господарство. Приватним нотаріусом 08.08.2023 року видані позивачу 1 [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: 1) серії [NUMBER] , яке зареєстроване в реєстрі за № 1463, на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 4622782000:01:032:0026, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 2) серії НСН № 047656, яке зареєстроване в реєстрі за № 1462, на земельну ділянку площею 0,1372 га кадастровий номер 4622782000:01:032:0025, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; 3) серії НСН № 047659, яке зареєстроване в реєстрі за № 1465, на земельну ділянку площею 0,2679 га, кадастровий номер 4622782000:18:000:0197, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 4) серії НСН № 047658, яке зареєстроване в реєстрі за № 1464, на земельну ділянку площею 0,4235 га, кадастровий номер 4622782000:16:000:0177, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також приватним нотаріусом 08.08.2023 року видані позивачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] який помер [INFO] , а саме: 1) серії [NUMBER] , яке зареєстроване в реєстрі за № 1466, на земельну ділянку площею 0,8953 - га, кадастровий номер 4622782000:18:000:0038, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 2) серії НСН №047661, яке зареєстроване в реєстрі за № 1467, на земельну ділянку площею 0,1398 га, кадастровий номер 4622782000:34:000:0007, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.08.2023 року вбачається, що приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кобзар Любов Вікторівна постановою № 16/01-16 від 08.08.2023 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з врахуванням того, що частки померлих в майні колгоспного двору не визначені, а крім голови двору були ще інші члени двору. Із довідки № 854, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 02.03.2023 року, вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Гійченської сільської ради 07.12.1987 року. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та з довідки-характеристики № 854, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 02.03.2023 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , вбачається, що рік побудови житлового будинку 1966 рік, площа забудови 83,7 м.кв., загальна площа житлового будинку 72,7 м. кв., житлова площа 30,5 м. кв. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про власність"\~щодо спільної\~сумісної власності\~поширюються на\~правовідносини,\~ які\~виникли після\~введення в\~дію цього\~ Закону\~(з\~15\~квітня 1991\~року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Судом встановлено, що станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року житловий будинок належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: [ADDRESS] , був [PERSON] , а членами двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які не втратили право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року. Спадщина після померлої [PERSON] відкрилась [INFO] , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги копію довідки № 557, яка видана 14.08.2023 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, з якої вбачається, що [PERSON] , 1942 року народження, чоловік померлої [PERSON] , 1934 року народження, проживав разом із нею і був зареєстрований в будинку [ADDRESS] до дня її смерті, [INFO] та вели спільне господарство. Таким чином встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2018 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суду не надано. Спадщина після померлого [PERSON] відкрилась [INFO] , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги копію свідоцтв про право на спадщину за законом від 08.08.2023 року, які видані після смерті [PERSON] [PERSON] . Таким чином встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2021 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кобзар Любов Вікторівна постановою № 16/01-16 від 08.08.2023 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з врахуванням того, що частки померлих в майні колгоспного двору не визначені, а крім голови двору були ще інші члени двору. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved