Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Акціонерне товариство\~«Оператор\~газорозподільної\~системи «Дніпрогаз» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» та здійснює діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Дніпра та Дніпропетровського району (крім сіл Любимівка, Перше травня, Балівка, Зоря, Маївка, Степове, Партизанське, Чумаки, радгоспу «Дзержинець») Дніпропетровської області. За адресою відповідача: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я відповідача. Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» до 30.06.2015 року включно за вказаною адресою надавало послуги газопостачання (постачання розподіл природного газу) Відповідач є споживачем, приєднаним до умов договору розподілу природного газу, що підтверджується Карткою обліку витрати газу з БГС - документально підтвердженим споживанням природного газу. 08 квітня 2018 року представниками позивача за адресою відповідача було здійснено перевірку газорозподільної системи домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] , в результаті якої було виявлено несанкціоноване втручання в систему газопостачання, а саме несанкціонований газопровід через конструктивні зміни пробкового крану, про що свідчить наявність отвору в пробковому крані, зробленого штучним способом шляхом порушення його конструкції, для можливості під`єднання газового обладнання, через яке можливе здійснення не облікованого споживання природного газу. Що вказує на умисне втручання в газорозподільну систему з метою несанкціонованого відбору природного газу крадіжки, що визначено за Кодексом ГРМ. Про це складено акт про порушення та комісією оператора ГРМ прийнято рішення про нарахування не облікованого об`єму природного газу 3855,84 м3 за період з 14.11.2018 року по 07.04.2019 року у розмірі 46420,54 грн. Просять стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] про стягнення коштів на користь Акціонерного товариства «Дніпрогаз» у розмірі 46420,54 грн., а також стягнути з них судові витрати. 03 лютого 2020 року суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги АТ «ОГС «Дніпрогаз» задовольнити. 02 березня 2020 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення від 03 лютого 2020 року, яка 03 березня 2020 року була прийнята суддею до свого провадження та призначене відкрите судове засідання. Ухвалою від 03 вересня 2020 року заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області скасовано та призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Відповідач [PERSON] надала заперечення на позовну заяву, в яких, що не визнає пред`явлені позовні вимоги в повному обсязі та вважаю, що цей позов не може бути задоволений судом виходячи з наступного: власником будинку [ADDRESS] та споживачем природного газу був [PERSON] (відповідач ), який помер [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про смерть, та оскільки, позовна заява АТ «ОГС «Дніпрогаз» подана 11.09.2019 року, а тому всі претензії та вимоги до померлого припиняються у зв`язку зі смертю останнього. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Зазначила, що наданих позивачем доказів вбачається недоведеність складу цивільного правопорушення в діях відповідача, зокрема: відсутності самовільного під`єднання до газопроводу позивачем, не представлення відповідачем фактів (доказів) фізичного несанкціонованого з`єднання з газорозподільною системою, у тому числі внутрішнього газопостачання будинковолодіння або іншого нежитлового приміщення, яке розташоване на земельній ділянці відповідача та у зв`язку з цим не доведено витрати (споживання) природного газу через газопровід, який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Таких доказів відповідачем суду не представлено. Також зазначила, що жодних пропозицій визначених ст. 364 ЦК України щодо укладання (переукладення) договору або приєднання від позивача, AT «ОГС «Дніпрогаз» до неї не надходило, з нею жодних договорів «ОГС «Дніпрогаз» - не укладав. Про заочне судове рішення дізналась тільки 18.02.2020, коли звернулась до Дніпрогазу із заявою про можливість відновлення газопостачання. З батьком однією сім`єю не проживала, будинком не користувалась, домоволодіння за даною адресою на момент отримання витягу (29.01.2020), за [PERSON] не зареєстроване, тому не підпадає під солідарну відповідальність У зв`язку з вищезазначеним просила суд, відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «ОГС «Дніпрогаз». Позивач в свою чергу надав відповідь на відзив в якій просив виключити зі складу відповідачів [PERSON] , закрити провадження в частині вимог АТ «Дніпрогаз» до вказаного відповідача та стягнути з [PERSON] на користь АТ «Дніпрогаз» грошові кошти в розмірі 46 420,54 грн. У зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, 23 березня 2023 року на підставі розпорядження №31/23 вищезазначена справа передана до провадження судді Васюченка О.Г.. 05 квітня 2023 року суддею Васюченко О.Г. постановлена ухвала про прийняття справи до свого провадження. 27 липня 2023 року в судовому засідання виникло питання щодо виключення відповідача [PERSON] з числа відповідачів, оскільки останній помер, про щ було постановлено відповідну ухвалу. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідач або його представник в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. На попередніх судових засіданнях заперечували проти задоволення позовних вимог, в тому числі в матеріалах справи містяться заперечення відповідача на позовну заяву в яких вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Свідок на прикладі пробкового газового крану, який був демонтований у відповідача показав та пояснив, що сам отвір в пробковому крані свідчить про порушення споживачами Кодексу ГРМ, який був зроблений навмисно. Оскільки, за своєю конструкцією пробковий кран складається з корпусом з приєднувальними муфтовими патрубками і запірної частини пробкового крану конусоподібної форми, яка має вісь затвору у вигляді конусної пробки. Вісь затвору перпендикулярна потоку робочого середовища в трубопроводі та для утримання пробки у корпуса, на запірній частині пробкового крану корпусу розміщений квадратний поворотник, а з іншого пробка притискається до корпусу за допомогою гайки, яка нагвинчується на різьбовий хвостовик пробки і спирається на шайбу, яка транслює зусилля затяжки на іншу сторону корпусу. Така конструкція в принципі не передбачає будь-якого доступу до пробки з протилежної сторони корпусу. Проте в даному пробковому крані сама пробка з протилежної сторони від квадратного поворотника просвердлена наскрізь, різьбовим болтом додатково закріплюється металева прокладка. Болт легко викручується, залишаючи наскрізний отвір в запірній частині пробкового крану, а отже за допомогою даного газового несанкціонованого відводу можливе фізичне з`єднання з газовою мережею внутрішнього газопостачання для відбору природного газу в обхід газового лічильника. Суд вислухавши представника позивача, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. У судовому засіданні було встановлено, що предметом господарської діяльності Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» є діяльність з розподілу газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи. Відповідачі є споживачами послуг Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» по газопостачанню. Так, сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, за якими позивач надавав відповідачеві послуги з газопостачання, а відповідач зобов`язаний оплачувати такі послуги відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період. Відповідно до пункту 20 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827, споживач зобов`язується: дотримуватись вимог цих Правил; забезпечувати дотримання дисципліни відбору (споживання) природного газу в обсягах та на умовах, визначених договорами; своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами; здійснювати комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню загрози життю або травматизму, пошкодженню обладнання та продукції, негативних екологічних наслідків тощо в разі отримання повідомлення про припинення (обмеження) постачання (розподілу/транспортування) природного газу; забезпечувати допуск представників постачальника за пред`явленням службового посвідчення на територію власних об`єктів для звірки даних фактичного споживання природного газу; самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу у випадках: порушення строків оплати за договором на постачання природного газу; відсутності споживача у розрахунковому періоді в Реєстрі будь-якого постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС; перевищення підтвердженого обсягу природного газу без узгодження з постачальником; відсутності укладеного договору постачання природного газу; інших випадках, передбачених цими Правилами та чинним законодавством. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1379/27824. Згідно пункту 2 частини 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання. 08 квітня 2019 року представниками позивача було складено Акт про порушення № 24з, в якому зазначено, що за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), було встановлено несанкціонований газопровід (просвердлено отвір на вхідном крані). Відповідач [PERSON] підписала вказаний акт із вказівкою про незгоду з ним. Пунктом 8 глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Комісією з розгляду актів порушення Оператора ГРМ було розглянуто Акт про порушення № 24д від 08.04.2019 року. Відповідно до п. 11 глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. З Акта-розрахунку № 1275 від 13.05.2019 року, складеного головою комісії [PERSON] та членами комісії: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] на підставі акта про порушення від 08.04.2019 року № 24з, складеного відносно споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з приводу виявлених порушень - несанкціонований газопровід, випливає, що розрахунковий необлікований об`єм природного газу до 01 числа місяця складає на 07.04.2019 року - 3855,84 м3 (за період з 14.11.2018 року по 07.04.2019 року), та зазначено, що розрахована сума збитків, завданих порушенням споживача, складає 46420 грн. 54 коп.. На виконання вимог п. 12 глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», за допомогою засобів поштового зв`язку направило відповідачам для сплати Рахунки на оплату необлікованого об`єму природного газу на суму 46 420,54 грн. по особовому рахунку № [NUMBER] . Однак, відповідач так і не сплатила вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 46 420,54 грн., а отже права позивача підлягають судовому захисту. Відповідач [PERSON] в свою чергу надала заперечення на позовну заяву, в яких зазначила, що не визнає пред`явлені позовні вимоги в повному обсязі та вважає, що цей позов не може бути задоволений судом виходячи з наступного: власником будинку [ADDRESS] та споживачем природного газу був [PERSON] (відповідач ), який помер [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про смерть, та оскільки, позовна заява АТ «ОГС «Дніпрогаз» подана 11.09.2019 року, а тому всі претензії та вимоги до померлого припиняються у зв`язку зі смертю останнього. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Зазначила, що наданих позивачем доказів вбачається недоведеність складу цивільного правопорушення в діях відповідача, зокрема: відсутності самовільного під`єднання до газопроводу позивачем, не представлення відповідачем фактів (доказів) фізичного несанкціонованого з`єднання з газорозподільною системою, у тому числі внутрішнього газопостачання будинковолодіння або іншого нежитлового приміщення, яке розташоване на земельній ділянці відповідача та у зв`язку з цим не доведено витрати (споживання) природного газу через газопровід, який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Таких доказів відповідачем суду не представлено. Також зазначила, що жодних пропозицій визначених ст. 364 ЦК України щодо укладання (переукладення) договору або приєднання від позивача, AT «ОГС «Дніпрогаз» до неї не надходило, з нею жодних договорів «ОГС «Дніпрогаз» - не укладав. Про заочне судове рішення дізналась тільки 18.02.2020, коли звернулась до Дніпрогазу із заявою про можливість відновлення газопостачання. З батьком однією сім`єю не проживала, будинком не користувалась, домоволодіння за даною адресою на момент отримання витягу (29.01.2020), за [PERSON] не зареєстроване, тому не підпадає під солідарну відповідальність У зв`язку з вищезазначеним просила суд, відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «ОГС «Дніпрогаз». Представник позивача з обґрунтуванням заперечень не погодився, тому на підставі ст.179 Цивільного процесуального кодексу України подав відповідь. Отже, представник позивача зазначив, що [PERSON] посилається на відсутність речових прав на нерухоме майно, будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , не зареєстрована за вказаною адресою, тому не повиненна нести солідарну, та будь яку іншу відповідальність за позовом. У відповідності до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як-на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач вказує, що на обґрунтування доводів щодо відсутності реєстрації за вказаною адресою відповідачем [PERSON] , не надано копії паспортних даних з відміткою про реєстрацію та/або довідки про реєстрацію місця проживання. Що вказує на те, що відповідні пояснення є припущеннями. АТ «Дніпрогаз» для підтвердження місця реєстрації [PERSON] надає копію з сторінкою паспорта відповідача з відміткою про місце реєстрації за адресою [ADDRESS] з 03.04.1996 року. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; та документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України. Крім того, з картки обліку витрат газу за побутовим газовим лічильником за адресою [ADDRESS] , якою фіксувалися покази лічильника вбачається, що ряд показів засвідчувалися підписом-відповідача. Що також, підтверджує проживання [PERSON] за даною адресою. До того ж, в заяві-приєднання до умов договору розподілу природного газу, яка була погоджена та підписана [PERSON] , зареєстрованими значаться 2 особи. Також варто відмітити, що складений 08.04.2019 року акт про порушення № 243, було підписано [PERSON] , яка власноруч вказала, що є споживачем за даною адресою. З урахуванням зазначеного та визначення понять споживач за Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексу ГРМ, Типового договору розподілу природного газу - це особа, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи. Оператора ГРМ, яка отримує природний газ з метою використання для власних потреб; у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень тощо та,користується об`єктом нерухомого майна. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Та за умовами ст. 6 вказаного закону, суб`єктами правовідносин у сфері, надання житлово-комунальних послуг є споживач та виконавець комунальної послуги. За умовами Кодексу ГРМ за однією поштовою адресою укладається один договір з однією:особою але не відміняє факту, що всі зареєстровані особи за об`єктом газопостачання є споживачами послуг з розподілу природного газу та мають дотримування вимог законодавства в процесі отримання таких послуг. Пункт 3.2. Типового договору розподілу передбачає, що споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. За вимогами п. 7.4 Типового договору розподілу природного газу, споживач, зокрема, зобов`язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін; дотримуватись, інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем. Тобто закон покладає відповідальність на усіх зареєстрованих за об`єктом газопостачання осіб, як наділені цивільною правоздатністю та повною цивільною дієздатністю, щодо виконання приведених вище вимог законодавства. Які в свою чергу, з урахуванням вимог ст. 541 ЦК України, несуть солідарну відповідальність. Тому звернення до суду щодо стягнення грошових коштів в солідарному порядку до відповідачів, [PERSON] , [PERSON] , було правильним та узгоджувалося з вимогами законодавства. Разом з тим, оскільки позивачу в процесі розгляду справи стало відомо, що один з відповідачів помер ( [PERSON] ), правонаступником якого, є його донька, [PERSON] . Яка фактично поєднує відповідальність і як відповідач, який визначений за позовом, так і правонаступник відповідача, [PERSON] .. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка-померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Передбачає ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час-відкриття спадщини. За умовами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця. Відповідно до ч. 1,3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідач, не надала до суду доказів, що нею не прийнято спадщину, будинок за спірною адресою який належав [PERSON] . Тому АТ «Дніпрогаз» наполягає на вимогах за позовом, які пред`явлено до [PERSON] та не підтримує вимог до відповідача, [PERSON] у зв`язку з його смертю. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1, 2 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з вимогами ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з вимогами ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши спірні правовідносини та застосовуючи відповідні норми права, суд вважає, що у ході судового розгляду знайшло своє підтвердження наявність з боку відповідача порушень Кодексу ГРМ, що призвело до збитків у сумі 46 420,54 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» 46 420,54 грн збитків, що становлять вартість необлікованого об`єму природного газу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягненню підлягають судові витрати у вигляді сплати судового збору на суму 1921 гривня на користь позивача з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved