Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

15 червня 2023 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в порядку захисту прав споживачів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 01 січня 2006 року та зобов`язання припинити нарахування плати за неотриманні послуги з централізованого опалення в приміщенні квартири [ADDRESS] з моменту відключення від централізованого опалення, тобто з 03 жовтня 2019 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачі є власником квартири [ADDRESS] . 01 січня 2006 року між позивачем [PERSON] та СП ТОВ "Світловодськпобут" укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Предметом вказаного договору є те, що виконавець зобов`язується надавати споживачеві в опалювальний період, вчасно, безперервно, відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення квартири, а споживач зобов`язаний своєчасно сплачувати за надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором та законом. Свої зобов`язання за договором позивач виконував у повному обсязі, натомість відповідач послуги з централізованого опалення надавав не належної якості, не своєчасно та з постійними перебоями, постачання гарячої води взагалі відсутнє. Скориставшись своїм правом, з метою відключення від мережі централізованого опалення позивач звернувся з відповідною заявою до виконавчого комітету Світловодської міської ради. Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області від 19 червня 2019 року №459, позивачу [PERSON] надано дозвіл на улаштування в квартирі індивідуального опалення шляхом відключення квартири від мереж ЦО та ГВП, в міжопалювальний період, за умови отримання відповідних технічних умов. На замовлення позивача у 2019 році, ФОП [PERSON] розроблено робочий проект реконструкції системи централізованого опалення приміщень квартири позивачів. 03 жовтня 2019 року складено Акт про відключення квартири позивача від мереж ЦО і ГВП, відповідно послуги з централізованого опалення відповідачем позивачам з цієї дати не надавались. До дати відключення послуги надані відповідачем були оплачені в повному обсязі, що підтверджується відповідною довідкою, відповідно до якої заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01 жовтня 2019 року відсутня. 02 червня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до ТОВ "Світловодськпобут" з повідомленням про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП, проте відповідач продовжує нараховувати плату за послуги теплопостачання, які фактично позивач не отримує, станом на 01 травня 2023 року нарахована заборгованість в сумі 19 775 грн. 76коп.. Враховуючи викладені обставини позивачі змушені звернутись до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 16 червня 2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Призначене підготовче засідання по справі. (а.с.37-38) 06 липня 2023 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву із запереченнями проти заявлених позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що викладені позивачем факти не відповідають дійсності, оскільки позивач здійснила самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання, не погодивши такі зміни із теплопостачальною організацією перед тим, як здійснювати відключення, поставивши перед фактом теплопостачальну організацію про відключення квартири від мереж централізованого опалення та не запросила ТОВ «Світловодськпобут» на складання відповідного акту. (а.с.44-52) Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року закрито підготовче провадження по справі. Справу призначено до судового розгляду. Позивачі в судове засідання не з`явилась, в своїх позовних вимогах просять суд розглядати справу без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідач ТОВ «Світловодськпобут» є постачальником послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води в м. Світловодську Кіровоградської області, зокрема надає послуги з теплопостачання в багатоквартирному будинку [ADDRESS] . 01 січня 2006 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» (Виконавець) та [PERSON] , як співвласником квартири [ADDRESS] , укладений Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, згідно з умовами якого Виконавець повинен забезпечувати теплопостачання безперервно з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску протягом опалювального періоду, а Споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 28 Договору, він укладений строком на п`ять років, та вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його розірвання або необхідність перегляду не буде письмово заявлено однією із сторін. (а.с.34-35) Згідно Витягу з рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області № 459 від 19 червня 2019 року, надано дозвіл позивачу [PERSON] на улаштування в квартирі квартири [ADDRESS] індивідуального опалення шляхом відключення квартир від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, в міжопалювальний період, за умови отримання відповідних технічних умов. (а.с.13) ФОП [PERSON] у 2019 році, на замовлення позивачів, розроблено Робочий проект реконструкції системи централізованого опалення в квартирі [ADDRESS] . (а.с. 14-27) 03 жовтня 2019 року складено Акт про відокремлення (відключення) квартири за адресою: [ADDRESS] , від мереж ЦО і ГВП. (а.с. 28). 02 червня 2023 року позивач [PERSON] звернувся з письмовою заявою до ТОВ «Світловодськпобут», у якій повідомив про відключення квартири від централізованого опалення. (а.с. 29, 30, 31) Відповідно довідки № 132 від 22 травня 2023 року, наданої ТОВ "Світловодськпобут" по о/р № [NUMBER] - станом на 01 жовтня 2019 року заборгованість за спожиту теплову енергію за адресою: [ADDRESS] відсутня. (а.с. 32). Відповідно довідки № 133 від 22 травня 2023 року, наданої ТОВ "Світловодськпобут" по о/р № 30790 - станом на 01 травня 2023 року заборгованість за спожиту теплову енергію за адресою: [ADDRESS] складає 19 775 грн. 76коп.. (а.с. 32). Вирішуючи порушений спір по суті, суд зазначає наступне. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198 (далі по тексту - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі по тексту - Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі по тексту - Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП). Частиною 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частиною 6 ст.26 цього ж Закону передбачено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Згідно ст.24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п. 39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП. Пунктом 1.2 цього Порядку передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Міжвідомча комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. ( п. 2.1) Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк. ( п.2.2.3) При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. (п. 2.2.1) Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. ( п. 2.5) По закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.( п. 2.6) Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. (п.2.7) Таким чином, встановлені у справі обставини, а саме: звернення позивачів до виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області із заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної їм квартири, надання виконкомом дозволу на таке відключення при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення, розробленням за замовленням позивачів робочого проекту із зазначенням у ньому технічної можливості встановлення індивідуального опалення, відключення приміщення квартири від централізованого опалення монтажною організацією та встановлення індивідуального опалення, свідчать про те, що позивачі належним чином реалізували своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та вільний вибір джерела теплової енергії. За таких обставин відсутні підстави вважати, що позивачі здійснив самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Пунктом 19 ч.1 ст 4 КАС України визначено термін індивідуальний акт, як акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який (яке) стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах. Отже, акт застосування норм права (індивідуальний акт) містить індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; регулює конкретну життєву ситуацію; дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин. Також, суд враховує, що нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені. Таким чином, відключення позивачем квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення проведено на підставі діючого на час відключення відповідного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії виконкому Світловодської міської ради, створеної місцевим органом виконавчої влади, є правомірним. Частинами 1, 2 ст.651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У пункті 28 Договору від 01 січня 2006 року закріплено, що він укладений строком на п`ять років і набирає чинності з дня його укладення Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Пунктом 29 Договору встановлено, що він може бути розірваний достроково у разі, зокрема зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил. (а.с.34-35). При цьому, ч.2 ст.653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Отже, в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отримані послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця, що також відповідає положенням Законів України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, «Про теплопостачання». Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п.3 ч.2 ст.16 ЦК України є припинення дії, яка порушує право. Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення, враховуючи позицію Верховного Суду викладену в Постанові від 05 липня 2021 року по справі №401/660/20, суд прийшов обґрунтованого висновку про те, що позивачі здійснив відключення належної їм квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому законом порядку згідно з рішенням Виконавчого комітету Світловодської міської ради від 19 червня 2019 року № 459, на підставі якого їм було надано відповідний дозвіл, тому відповідач зобов`язаний припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення з моменту відключення квартири позивача тобто з 03 жовтня 2019 року. Крім того рішенням ТАК АМКУ від 04 листопада 2020 р. № 41-р/тк визнано, що спільне підприємство-товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною першою статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з централізованого опалення, а саме, з проведення нарахування 100 % плати за послуги з централізованого опалення споживачам, відключеним від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, які фактично не надавалися, що призвело до ущемлення інтересів споживачів і яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку. Твердження представника відповідача, висловлене у поданому відзиві на позовну заяву щодо порушення теплового балансу внаслідок втручання позивача в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання будинку не підтверджуються належними та допустимим доказами та не знайшли свого відображення в матеріалах цивільної справи. Оцінивши докази зазначені сторонами у заявах по суті на підтвердження своїх доводів та заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки, позивач при зверненні з даним позовом до суду відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" - у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Оскільки дана позовна заява містить дві позовні вимоги немайнового характеру, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved