Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] про стягнення боргу в сумі 127800.00 грн., інфляційних в розмірі 62413.85 грн., 3% річних у розмірі 9758.32 грн. боргу у сумі 5000 доларів США, 3% річних у розмірі 381.78 доларів США, понесені судові витрати та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, на підтвердження якого та його умов надані розписки згідно з якими [PERSON] отримав від [PERSON] 127800.00 грн. та 5000.00 доларів США . станом на 18.07.2023 року в обумовлені строки своє зобов`язання [PERSON] не виконав і не здійснив повернення жодної частини позики. За таких обставин, позивач був змушений звернутися до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів. Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07.08.2023 року відкрито провадження в справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи здійснювати за його відсутності за наявними матеріалами у справі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач\~у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно\~ до ч.1\~ ст. 280\~ ЦПК України «Суд\~ може ухвалити заочне рішення на підставі наявних\~ у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Оскільки позивач у наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду\~ справи,\~ суд\~ вважає за необхідне\~ ухвалити\~ по\~ даній справі заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до частин 1, 2, 3статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 28 травня 2020 року позивач надав відповідачу у позику 30000.00 грн, які останній зобов`язувався повернути до 05 червня 2020 року, 13 липня 2020 року позивач надав відповідачу у позику 40800.00 грн. які останній зобов`язувався повернути до 31 грудня 2020 року, 24 вересня 2020 року позивач надав відповідачу у позику 57000.00 грн., які останній зобов`язувався повернути до 16 жовтня 2020 року, 05 жовтня 2020 року позивач надав відповідачу у позику 3000.00 доларів США, які останній зобов`язувався повернути до 30 грудня 2020 року, 20 листопада 2020 року позивач надав відповідачу у позику 2000.00 доларів США, які останній зобов`язувався повернути до 07 грудня 2020. Загалом [PERSON] отримав від [PERSON] 127 800.00 грн. та 5000.00 доларів США. Проте, свої зобов`язання щодо повернення суми позики відповідач не виконав. У зв`язку з цим позивач звернувся з цим позовом до суду та просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 127 800.00 грн. інфляційних в розмірі 62413.85 грн., 3% річних у розмірі 9758.32 грн. та 5000.00 доларів США, 3% річних у розмірі 381.78 доларів США. Відповідно до\~ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.\~\~Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до частин 1, 3\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів позикодавцеві.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України\~ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1, 4\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.\~У строк, встановлений договором позики (графіком повернення позичальником грошових коштів), відповідач суму позики позивачу не повернув.\~\~\~ Договір позики відповідач не оспорював, не визнавав його недійсним чи удаваним правочином, що має на меті приховати інший правочин.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України\~ неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 550 ЦК України\~ право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.\~77\~ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Так, із розрахунку, наведеного у позовній заяві, вбачається, що позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 127800.00 грн.,інфляційні збитки у розмірі 62413.85 грн. та 3 % річних у розмірі 9758.32 грн. та заборгованість за договором позики у розмірі 5000.00 доларів США, 3 % річних у розмірі 381.78 доларів США. Відповідачем зазначений розрахунок позивача не спростований, контрозрахунок не наданий. Відтак, у суду відсутні підстави ставити під сумнів розрахунок, наданий позивачем. Виходячи з принципу диспозитивності, відповідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, з огляду на вищезазначені норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши, що відповідач [PERSON] допустив невиконання взятих на себе зобов`язань за договором позики, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Разом з тим, відповідно до ст. 264\~ЦПК України суд підчас ухвалення рішення вирішує питання щодо\~розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено судом, позивачем понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 3967.77 грн., що підтверджується квитанцією від 25.07.2023 року. Отже, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 3967.77 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved