Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Орган опіки та піклування Красилівської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача [PERSON] вказала, що відповідач [PERSON] має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є [PERSON] . Син проживає разом зі своїм батьком в [ADDRESS] . [PERSON] зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя, в будинку ніколи не було прибрано, дитяча кімната була в жахливому стані, не було постільної білизни. Не проявляла материнської турботи та не виконувала батьківські обов`язки. Крім того, [PERSON] перебував на диспансерному обліку з приводу залізо-дефіцитної анемія. З 2012 року на прийом до лікаря приходив тільки з батьком. Дитина часто хворіла і саме в такі моменти для дитини дуже важлива мати, якої поруч з ним на той час поруч не було. Неповнолітнього сина [PERSON] покинула, коли той навчався у п`ятому класі і з тих пір дитина бачилася з матір`ю кілька разів. Тому [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки, а саме, не дбає про фізичне здоров`я, психічний стан дитини, не займається його вихованням. Не забезпечує сприятливих умов для життя та розвитку дитини, не дбає про дитячий добробут і щастя. На засіданні комісії [PERSON] пояснила, що вона не зможе дати синові гідне життя, не зможе забезпечувати його фінансово, не створить нормальних умов для отримання дитиною освіти, не дбає про його умови проживання, оскільки немає свого житла. Вказані факти, на думку представника позивача, доводять, що відповідач [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки, роками не спілкується про фізичний та духовний розвиток неповнолітнього сина, а тому просить позбавити її батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 13 червня 2023 року позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що вона дійсно має певні проблеми за місцем проживання, однак вона, як мати, хоче належним чином виконувати свої обов`язки, тому просила надати їй строк 3 місяці для проявлення себе як матері, створення належних умов для проживання, навчання та виховання сина. 16 жовтня 2023 року у судовому засіданні [PERSON] вказала, що жодних умов для належного виконання своїх батьківських обов`язків не виконала, позов визнала. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні вказав, що він є батьком неповнолітнього [PERSON] . Відповідач [PERSON] з сином проживала до 11 років. Під час сумісного проживання зловживала спиртними напоями, а потім зібралася і пішла з дому. Коли син був маленький, то [PERSON] забирала грошові кошти, які виплачувалися на дитину, їздила до матері де їх пропивала. Дитину матеріально не підтримує, участь у його вихованні не приймає, тому щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] не заперечує. Допитаний в присутності педагога неповнолітній [PERSON] у судовому засіданні 13 червня 2023 року пояснив, що коли він жив разом з батьком та матір`ю, а це десь до 5 класу, було все добре. Потім мама від них пішла і після того він матір бачив лише пару раз. На даний час про нього піклується, і раніше піклувався і завжди добре до нього ставився, лише батько, але він хоче, щоб у його житті участь приймала і його мати, тому не заперечував щодо надання їй строку для створення належних умов для його проживання та виховання. 16 жовтня 2023 року [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що жодних дій матір по відношенню до нього не вчиняла, не телефонувала, не приїжджала, на даний час він знаходиться на навчанні в м. Красилові, тому матір має можливість спілкуватись із ним, однак жодного разу за весь наданий їй час вона не виявила такого бажання, тому він зрозумів, що мати не бажає щось змінювати, просив позбавити останню батьківських прав щодо нього. Практичний психолог в судовому засіданні пояснила, що дитина надавала пояснення в судовому засіданні добровільно, розуміла всі запитання, будь-якого впливу зі сторони суду, учасників процесу не було. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 13 червня 2023 року пояснила, що вона була класним керівником та вчителем [PERSON] з 5 по 9 клас. Вона, як вчитель і як класний керівник, матір бачила лише один раз, а саме, коли дитина перейшла до 5 класу. [PERSON] прийшла до школи у нетверезому стані, внаслідок чого дирекція школи її випроводила. В цей час неповнолітній [PERSON] заховався від матері, бо злякався. Після того, вона жодного разу не бачила матері, остання не проходила до школи, не цікавилася, як навчається її син. До школи та батьківські збори проходив лише батько, на телефонному зв`язку був лише він. Дитина дуже добродушна, іде на спілкування, казав, що хоче мати маму. Суд, враховуючи пояснення позивача, [PERSON] показання свідків, думку дитини [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 вересня 2008, виданим Волицькою сільською радою Красилівського району Хмельницької області. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Ледянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до довідки № 66 від 08 березня 2023 року, виданої Красилівською міською радою, [PERSON] зареєстрований за адресою в [ADDRESS] , разом зі своїм батьком [PERSON] , крім них за даною адресою зареєстрована, але не проживає [PERSON] . Згідно інформації КНП «Красилівський центр первинної медико-санітарної допомоги» з 2012 року на прийом до педіатра звертався батько з дитиною. Всі призначення виконувалися вчасно. Як вбачається із повідомлення № 01-04/40 від 28 лютого 2023 року, акту та висновку № 22 оцінки потреб сім`ї комунальної установи «Красилівський центр надання соціальних послуг» сім`я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах. У родині було виявлено те, що батьки неналежним чином виконували батьківські обов`язки щодо їхнього малолітнього сина [PERSON] . Мати часто залишала сім`ю, вешталася із сумнівними компаніями, не повною мірою задовольняла потреби дитини в одязі, не готувала гарячих страв, не дотримувалася у житловому приміщенні відповідних санітарно-гігієнічних умов, згодом залишила сина із батьком і зараз проживає окремо та не бере участі ні у вихованні, ні в утриманні хлопчика. Ймовірно, жінка не зуміла налагодити із дитиною доброзичливих, родинних стосунків, оскільки, відомо випадок, коли вона приїхала та шукала зустрічі з [PERSON] , той дізнавшись про це, переховувався у школі, не бажав повертатися додому і зустрічатися із матір`ю. Батько має онкологічне захворювання, у зв`язку із цим має 2 групу інвалідності, отримує пенсію. Сім`я проживає у приватному будинку, утримує господарство. Разом із ними проживає рідний брат батька, який допомагає доглядати худобу, вести домашнє господарство. У будинку створені належні умови для проживання дитини, [PERSON] має окрему кімнату, місце для сну, шафу, письмовий стіл. Батько доглядає за сином, задовольняє його потреби. У зв`язку із хворобою він не може працювати, тому коштів не вистачає для належного утримання неповнолітнього сина. Згідно характеристики Волицької гімназії ім. М.Бойка від 06 березня 2023 року, [PERSON] навчається у школі з 2014 року. Виховується у неповній сім`ї. Мати залишила сім`ю чотири роки тому. Батько хворий на онкологію, в міру своїх сил приділяє увагу вихованню та навчанню сина. Учень забезпечений усім необхідним для навчання: шкільним приладдям та одягом. Навчанням і вихованням займається батько з 2018 року. Як вбачається із характеристики виданої Волицьким станростинським округом від 08 березня 2023 року [PERSON] на даний час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає по даній адресі більше чотирьох років. За час проживання [PERSON] вела аморальний спосіб життя, в хаті було не прибрано, дитяча кімната була в жахливому стані, постільної білизни на ліжках і в шафах не було, продуктів харчування майже не було, город був в бур`янах, вживала спиртні напої, не працювала. [PERSON] не проявляє батьківської турботи та не виконує свої батьківські обов`язки. На даний час [PERSON] проживає в іншому селі, зі слів бувшого чоловіка раз в півроку відвідує сина. Відповідно до довідки-характеристики № 51 від 09 березня 2023 року виданої Ледянським старостинським округом Антонінської селищної ради [PERSON] на даний час проживає без реєстрації в [ADDRESS] . Перебуває в шлюбі з [PERSON] . На даний час не працює. Відповідно до висновку від 21 березня 2023 року служби у справах дітей Красилівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, умовами застосування такої міри відповідальності як позбавлення батьківських прав є: 1) здійснення батьком (матір`ю) правопорушення, передбаченого ст. 164 СК; 2) наявність вини в діях батька (матері); 3) батько (мати) володіють повною цивільною дієздатністю; 4) дитина не досягла повноліття. Зазначені умови для позбавлення батьківських прав мають існувати одночасно. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Судом надавався [PERSON] строк в три місяці для проявлення себе як матері, створення належних умов для проживання, навчання та виховання свого неповнолітнього сина [PERSON] . Однак жодних умов для належного виконання своїх батьківських обов`язків не виконала, крім того у судовому засіданні 16 жовтня 2023 року позов визнала і не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав. Тому, після повно, всебічно та об`єктивно встановлених обставин справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, та враховуючи, що відповідач свідомо не змінила своєї поведінки як матері, в подальшому без будь-якого примусу погодилась щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина, суд вважає необхідним позбавити відповідачку батьківських прав щодо неповнолітнього сина, оскільки остання з моменту припинення відносин із позивачем [PERSON] , тобто з кінця 2019 року не приймає участі в житті дитини, якому вже на даний час 15 років, не здійснює його виховання, не піклується про його фізичний та моральний розвиток, хоча це є хлопчик-підліток, не має жодного зв`язку із дитиною, що в умовах сучасних можливостей для комунікації свідчить про її свідоме ухилення та небажання виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та розвитку дитини, а тому суд приходить до висновку, що така поведінка відповідача є достатньою підставою для позбавлення її батьківських прав. При цьому судом враховується, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу та допускається при наявності вини в його батька/матері, які належно не виконують своїх батьківських обов`язків. Суд роз`яснює, що згідно ч. 1 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ураховуючи те, що відповідачі являються особами працездатного віку, а також вік дітей, виходячи з мінімальних потреб дитини та її належного забезпечення, розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, мінімальний розмір аліментів передбачений законодавством, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на дитину. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки в порядку ст. 141 ЦПК України з врахуванням того, що позов задоволений повінстю. На підставі викладеного,

Outcome: approved