Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Позов мотивовано тим, що [PERSON] з 2020 року і по теперішній час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . [INFO] у них народилась дитина [PERSON] , народження якої зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниця Центрального міськрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), свідоцтво про народження серія [NUMBER] , але у відомостях про батька вказаний батьком дитини колишній чоловік позивача - [PERSON] , хоча в дійсності батьком дитини не являється. В дійсності батько дитини є відповідач [PERSON] . З колишнім чоловіком [PERSON] , [PERSON] фактично не проживає з 2016 року та розлучилась 21.10.2022, про що свідчить рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.11.2022 з відміткою про набрання законної сили № 130/1900/22 про розірвання шлюбу з [PERSON] . У зв`язку із воєнним станом в Україні, подати спільну заяву з колишнім чоловіком [PERSON] про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини [PERSON] , а також спільну заяву батьків про державну реєстрацію народження, при реєстрації народження дитини [PERSON] , у свідоцтві про народження запис про батька був зроблений у відповідності до п.20 Наказу міністерства України від 18.10.2000 №52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», в якому зазначено, що якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення (розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі. Той факт, що [PERSON] є дочкою відповідача підтверджують спільні фотокартки та інші докази. Крім того, батьківство відповідача можуть підтвердити свідки (батьки відповідача, брат відповідача та позивача сестра з чоловіком), з якими вони разом систематично спілкуємось засобами відео зв`язку та зустрічаються. Просить визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилася у місті Києві, свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниця Центрального міськрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Виключити відомості з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , як батька дитини. Внести відомості до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] [INFO] та змінити прізвище [PERSON] на прізвище [PERSON] . Ухвалою суду від 13.09.2023 року прийнято до свого провадження справу та призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивач не з`явилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] вказано [PERSON] та [PERSON] . Запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинений у відповідності до п.20 Наказу міністерства України від 18.10.2000 №52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», в якому зазначено, що якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення (розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.11.2022р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до вимог ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Статтею 7 Конвенції про права дитини гарантовано, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частиною 1 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Зі змісту норм ст. 121 СК України випливає, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя (згідно ст. 122 СК України). Відповідно до вимог п. 3 ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Суд також враховує, що у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України 2004 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України 2004 року, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд враховує, що відповідач у справі не заперечує факту батьківства відносно дитини - [PERSON] , що в сукупності з фактичними обставинами справи та процесуальною поведінкою її учасників дає підстави дійти висновку, що відповідач дійсно являється рідним батьком малолітньої дитини. Приймаючи рішення суд діє виключно в інтересах майбутніх прав та обов`язків, як дитини так і батька. В ч. 1 ст. 134 СК України наголошується на тому, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктами 2.13, 2.13.1 наказу Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі викладеного та

Outcome: approved