Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Направленим й уточненим позовом (а.с.41) заявник просить суд стягнути з відповідачки пеню за несвоєчасну сплату аліментів. У обґрунтування заявленого суду повідомив наступне. Сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини, яка перебуває на утриманні позивача. На відповідачку покладено обов`язок сплачувати аліменти. Такий обов`язок виконується невчасно і не у повному обсязі у зв`язку із чим наявна заборгованість і позивач просить задовольнити заявлені вимоги. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідачка заперечувала задоволення позову через його необґрунтованість. Дослідив доводи сторін й докази надані ними, суд встановив наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. Сторони у справі є громадянами України, мають зареєстровані місця проживання й отримували коди платників податків. Відповідачка з 17 травня 2023 року перебуває на обліку як безробітна без виплати допомоги. [INFO] відповідачка народила дочку [PERSON] , від іншого шлюбу. [INFO] народилась дочка сторін [PERSON] , яка проживає разом з батьком. 14 липня 2021 року ухвалено рішення про стягнення з відповідачки на користь позивача пені за несвоєчасну сплати аліментів на утримання дитини за період часу з серпня по листопад 2020 року (а.с.16). Розрахунком здійсненим позивачем відповідачка має сплатити пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період часу з січня 2021 року по 30 червня 2022 року у загальному розмірі 25 178,57 гривень (а.с.42-43). Маловисківський відділ ДВС у Кіровоградській області направив інформацію із сплати аліментів: --за 2021 рік з якого вбачається заборгованість у розмірі 17 450,88 гривень, що виникла у період часу з січня по грудень; --за 2022 рік з якого вбачається заборгованість у розмірі 13 452, 40 гривень, що виникла у період часу з січня по червень включно. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч. 1, 2 ст. 196 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами процесуального законодавства, якими врегульовано вказані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Із матеріалів справи слідує, що відповідачка неналежно виконує покладений на неї обов`язок щодо сплати аліментів на утримання власної дитини, що дає підстави для стягнення на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. Наданий позивачем розрахунок такої неустойки є обґрунтованим та таким, що відповідає усталеній судовій практиці з даного приводу. Однак, враховуючи, що за листопад і частково за грудень 2021 року позивач не прийняв до уваги проведений відповідачкою платіж по аліментам (а.с.102), за даний період відсутні підстави для задоволення позову. Інші матеріали надані відповідачкою про сплату аліментів судом до уваги не приймаються, оскільки стосуються періоду не заявленого позивачем. Більше того, інформація надана відповідачкою про здійснення оплат не підтверджується виконавчою службою. Так само не приймаються до уваги відомості виконавчої служби про відсутність заборгованості, оскільки спростовані автором надання. Результати вирішення спору дають підстави стягнути з відповідачки на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Обсяг таких витрат не ставився під сумнів відповідачкою, а так само й не заявлено клопотання про їх зменшення. Крім цього, з відповідачки на користь держави підлягають до стягнення судові витрати за розгляд даної справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial