Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває позов позов [PERSON] до Акціонерного товариства«Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1567 від 29.07.2019, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» грошових коштів в розмірі 61 769,2 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28 лютого 2018 року між ним, позивачем [PERSON] та ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є AT «Банк Форвард» був укладений кредитний договір № 200129708. 23 серпня 2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва було відкрите виконавче провадження № [NUMBER] по стягненню з нього на користь AT «Банк Форвард» заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 61769,20 грн. Виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1567 від 29 липня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюком B.C. Позивач вважає, що виконавчий напис № 1567 від 29 липня 2019 року, вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок - неправомірне відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вказаного напису. Застосування нотаріусом Кондратюком B.C. під час вчинення виконавчого напису пункту 2 другого розділу Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року є порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, оскільки Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 визнана незаконною та не чинною Постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Тобто, на час вчинення оспорюваної нотаріальної дії - вчинення виконавчого напису, нотаріус керувався незаконним та не чинним нормативним актом, а саме пунктом 2 розділу другого Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року. Враховуючи все вищевикладене, позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 1567 від 29 липня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом ІМЛО Київської області Кондратюком B.C., незаконним та таким, що не підлягає виконанню. 21 вересня 2023 року ухвалою судді було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі та призначено справу до розгляду на 20 жовтня 2023 року на 11 годин 45 хвилин. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача АТ "Банк Форвард" в судове засідання не з`явився, хоча про день і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що мається підтвердження в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, з заявами до суду не звертався. Третя особа, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, в судове засідання - не з`явився, про день і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що мається підтвердження в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, з заявами до суду не звертався. Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна - в судове засідання не з`явилася, хоча про день і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що мається підтвердження в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомила, з заявами до суду не зверталася. У відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Відповідно до ч. 2 ст.274 ЦПК України встановлено, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було достовірно встановлено, що 29.07.2019приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» грошових коштів в розмірі 30 919,20 грн. 23.08.2019 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1567 від 29.07.2019 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» грошових коштів в розмірі 61 769,20 грн. Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Боржник так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Так, згідно п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (із змінами, внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662), передбачено можливість стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин, за умови подання нотаріусу оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, на час звернення відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» з заявою про вчинення виконавчого напису, суд вважає, що між сторонами існував спір про заборгованість, а отже і виконавчий напис вчинено із грубим порушенням закону, що є достатніми правовими підставами вважати виконавчий напис від № 1567 від 29.07.2019, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, при наявності спірних правовідносин між сторонами, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172,

Outcome: approved