Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

01.06.2023 року представник позивача звернувся із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 450357856 від 08.06.2021 року, у розмірі 27 442,50 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 7500 грн., сума заборгованості за відсотками 19 942,50 грн.; за Кредитним договором № 3711805870/445288 від 08.07.2021 року, в розмірі 8000 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 2000 грн., сума заборгованості за відсотками 6000 грн., а всього 35 442,50 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 08.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 450357856. 20.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу №20102022 у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає ( відступає) ТОВ « ФК « Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників укладеними між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» і боржниками. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК « ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27 442,50 грн., з яких: 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 942,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 08.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 3711805870/445288. 19.04.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу №19042022-Г у відповідності до умов якого, ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає ( відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» « Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників укладеними між ТОВ «ГОУФІНГОУ» і боржниками. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8000 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000 грн. - сума заборгованості за відсотками. 03 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05.09.2023\~року від\~відповідача [PERSON] \~ надійшов\~відзив,\~в якому\~він просив\~відмовити в\~задоволенні позову,\~оскільки позивачем\~не надано\~належних та\~допустимих доказів\~щодо предмета\~спору та\~прав вимоги,\~внаслідок чого\~неможливо встановити\~особу,\~яка підписала\~договір,\~факт індивідуалізації\~цієї особи,\~умови договорів,\~чи були\~дотримані процедури\~ акцептування\~чи отримував\~Відповідач гроші\~за кредитним\~договором.\~Зазначивши,\~що надані\~позивачем паперові\~копії електронних\~договорів не\~дають змогу\~встановити наявність\~та зміст\~електронного підпису,\~тобто не\~можливо встановити\~особу,\~яка уклала\~наведені договори.\~Зазначає про\~те,\~що він\~не надавав\~жодної відповіді\~про прийняття\~електронного договору\~(ч.\~6\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»),\~не проходив\~ідентифікацію в\~інформаційно \~комунікаційних системах\~ кредитодавця\~(\~ч.\~8\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»),\~не отримував\~підтвердження вчинення\~електронного правочину\~ні у\~формі електронного\~документа,\~ні у\~будь \~якій іншій\~формі (ч.\~11\~ст.\~11\~Закону України\~ «Про\~електронну комерцію»),\~не обмінювався\~електронними повідомленнями\~(ч.\~12\~ст.\~ 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»),\~що на\~думку Відповідача\~свідчить про нікчемність такого договору. Крім того, зазначає, що позивачем не було надано доказів надання Відповідачу кредитних коштів на виконання умов кредитних договорів, а надані копії розрахунків суми заборгованості є односторонніми арифметичними розрахунками стягуваних сум, які відповідно повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку) і не можуть свідчити про факт передачі грошей. Щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості зазначає, що Кредитний договір № 450357856 був підписаний 08.06.2021 року на строк 30 днів із нарахуванням процентів за користування Кредитом щоденно в розмірі 1,19%, сума кредиту 2000 грн., тобто 1,19% х 30 днів =35,7% х 2000 грн.= 714 грн., що відповідає п. 1.14.1 Договору, де прорахована орієнтовна загальна вартість, яка складає 2714 грн., з яких 2000 грн. сума кредиту, 714 грн. проценти за користування; Кредитний договір № 3711805870/445288 був укладений 08.07.2021 року на строк 30 днів, тобто до 06.08.2021 року, із нарахуванням процентів 912,5% річних від суми кредиту з розрахунку 2,5% на добу, сума кредиту 2000 грн., тобто 2,5%х 29 днів=72,5% х 2000 грн.=1450 грн. Отже, вважає, що в силу приписів законодавства, закінченням строку договору припиняється нарахування процентів за договором. Через карантинні обмеження та воєнний стан позичальник звільняється від сплати пені та штрафу, тому нараховані позивачем 28398,50 грн., вважає такими, що не відповідають наданим доказам, судовій практиці та чинному законодавству України. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не було надано доказів оплати за Договорами Факторінгу, а надані Позивачем докази не містять необхідних реквізитів, що на думку відповідача свідчить про недоведеність наявності у Позивача права вимоги до Відповідача. 19.09.2023\~року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача просив відзив відповідача залишити без задоволення, посилаючись на те, що кредитні договори були підписані електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер телефону відповідача при укладанні Кредитних договорів. Без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не було б укладено. Щодо розрахунків заборгованості зазначив, що оригінали первинних документів зберігаються в установі банку який видав кредит, відповідно до чинного законодавства та відповідальною особою банку. Ідентифікація відповідача здійснювалась через банка-емітента ПриватБанк, який видав картку. Доступ до виписок по картці має банк-емітент та відповідач. Відповідачем не було надано до суду доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належать. Також зазначив, що Договори факторингу між Первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» недійсними не визнані, а отже укладені у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання даного договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача. 26.09.2023 року відповідачем [PERSON] подано заперечення, відповідно до яких Відповідач вважає долучені до відповіді на відзив докази, такими, що подані з порушенням вимог чинного законодавства, тому просить визнати їх недопустимими, та наполягав на своїх запереченнях, наведених у відзиві. 03.10.2023 року представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив позовні вимоги задовольнити, долучити до матеріалів справи докази, а саме: детальні розрахунки заборгованості за відповідними укладеними договорами, та Додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторінгу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. 04.10.2023 року відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові пояснення, в яких просив суд залишити докази подані 03.10.2023 року без розгляду, так як подані не відповідно ЦПК України, просив в позові відмовити. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. В судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін, на підставі наданих ними доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 08.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено Кредитний договір №450357856 (а.с. 6-8). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. Відповідно п.п.1.1.\~Кредитного договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 7500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику; відповідно до п. 1.3. кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 2000 грн. одразу після укладання Договору; відповідно до п. 1.7. Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальникові; відповідно до п. 1.9. за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом; відповідно до п. 1.14.1орієнтовна загальна вартість Кредиту для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п. 1.3 Договору, за умови застосування до відносин між Сторонами правил нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою складає 2714,00 грн.; відповідно до п. 1.9.3 у випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовується з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,5 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожен день користування ним ( а.с.6-8). 20.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу №20102022 у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає ( відступає) ТОВ « ФК « Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників укладеними між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» і боржниками (а.с. 10-11). Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК « ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27 442,50 грн., з яких: 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 942,50 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.12-13). 08.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №3711805870/445288 (а.с.18). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. Відповідно до п. 1.1. Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором; відповідно до п. 1.2. кредит надається строком на 30 днів, тобто до 06.08.2021 року; відповідно до п. 1.3. за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу; відповідно до п. 2.3. обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів а поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (а.с.18). 19.04.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу №19042022-Г у відповідності до умов якого, ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає ( відступає) ТОВ «ФК« Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» « Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників укладеними між ТОВ «ГОУФІНГОУ» і боржниками (а.с.21-22). Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8000 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.24-25). Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII(надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно зіст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановив суд, в порушення взятих на себе договірних кредитних зобов`язань, відповідач [PERSON] належним чином свої кредитні зобов`язання не виконував, внаслідок чого: має заборгованість: - за Кредитним договором №1450357856 від 08.06.2021 року в розмірі 27 442,50 грн., з яких: 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 942,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за Кредитним договором №3711805870/445288 від 08.07.2021 року в розмірі 8000 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. На підставі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ст.610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Станом на день розгляду справи судом, [PERSON] не погасив наявну заборгованість за вищевказаними кредитними договорами, тим самим порушив їх умови. При цьому позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладання [PERSON] зазначених договорів, факт перерахування на рахунок відповідача Кредитодавцями, кредитних коштів, які не були повернуті відповідачем у строки визначені в Договорах, відповідно до яких у випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів, передбачає продовження нарахування, встановлених договором процентів до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. За таких підстав твердження відповідача про нікчемність наведених Кредитних договорів у зв`язку з відсутністю доказів їх укладання [PERSON] , суд визнає безпідставним, оскільки таке твердження спростовано наданими позивачем доказами. Наведений відповідачем у відзиві розрахунок заборгованості, суд до уваги не приймає, оскільки такий розрахунок мав би місце в разі належного виконання відповідачем умов укладених ним Договорів, а як встановлено судом, та не спростовано відповідачем, заборгованість за наведеним Договорами відповідачем погашена не була, тому суд погоджується з позицією позивача про застосування норм укладених Договорів про продовження нарахування визначених Договорами процентів в наведений позивачем період. Доводи відповідача про недоведеність укладання Договорів Факторінгу, суд також визнає безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази визнання таких Договорів недійсними. Посилання відповідача на недопустимість доказів, наданих позивачем до відповіді на відзив, суд визнає безпідставним, оскільки такі докази надані позивачем на спростування доводів відповідача, викладених у відзиві. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача є правомірними, регулюються умовами укладеними між сторонами договорами та нормами чинного законодавства України. На підставі викладеного, суд задовольняє заявлені вимоги в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved