Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

І. Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованої особи: заявниця [PERSON] , в інтересах якої діє її представник адвокат Керницький В.М., звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона була дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що вона перебувала у шлюбі із [PERSON] , від якого у них народилась дочка [PERSON] [INFO] її чоловік помер. Після його смерті відкрилась спадщина, однак нотаріусом в отриманні свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, у зв`язку із тим, що її прізвище і прізвище померлого чоловіка відрізняються. У свідоцтві про смерть її чоловіка помилково зазначено прізвище « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », через що вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин між нею та її померлим чоловіком [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки необхідне їй для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину. Встановити даний факт в позасудовому порядку вона позбавлена можливості. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] адвокат Керницький В.М. дану заяву підтримав, просив її задовольнити. Представниця заінтересованої особи - Долинської міської ради Федор М.М. в судове засідання не з`явилась, подала клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без її участі та зазначила, що не заперечує проти задоволення даної заяви. ІІ. Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 20.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю заявниці та представника заінтересованої особи. 20 жовтня 2023 року від представниці заінтересованої особи Долинської міської ради Федор М.М. на електронну пошту суду надійшло клопотання про розгляд даної справи без її участі та відсутності заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин: відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 23.02.1968 (а.с. 4) 23.02.1968 [PERSON] , 1937 року народження та [PERSON] , 1943 року народження, одружились. Після реєстрації одруження [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно із копією паспорта серії [NUMBER] виданого 19.11.1999 Долинським РВ УМВС України в Івано Франківській області (а.с. 2-3) [PERSON] , [INFO] . Та відповідно до відмітки, остання 23.02.1968 зареєструвала шлюб із [PERSON] , 1937 року народження. Як вбачається із копії свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] виданого 06.09.2023 (а.с. 6) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 18.11.2019. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернулась до нотаріуса, однак у видачі такого їй було відмовлено у зв`язку із тим, що не надано документів, які підтверджують родинний зв`язок між нею та її померлим чоловіком, через відмінність у прізвищах (а.с. 7). Отже судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] була дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Однак через помилковість у написанні прізвища останнього, у свідоцтві про смерть прізвище померлого [PERSON] зазначено як « [PERSON] ». Встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть їй можливості реалізувати своє право на спадкування. Правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із наявністю у заявниці права на спадкування і неможливості реалізації цього права, через неможливість підтвердження факту родинних відносин між нею та її померлим чоловіком. ІV. Оцінка суду: суд, заслухавши пояснення представника заявниці, взявши до уваги позицію представниці заінтересованої особи, яка не заперечила щодо задоволення даної заяви, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте, не мають відповідних документів, котрі підтверджують кровний зв`язок із померлим, або у цих документах була допущена помилка, яку не можна виправити позасудовим шляхом. Як вбачається з роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Для заявниці встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки, оскільки вона зможе оформити спадкові права після смерті її чоловіка. Однак, у зв`язку з розбіжністю у їхніх прізвищах остання позбавлена можливості довести, що вона була дружиною померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, заявниця [PERSON] є спадкоємицею, та що в сукупності з іншими здобутими та дослідженими в судовому засіданні доказами свідчить про факт родинних відносин між останньою та [PERSON] . Отже, в ході судового розгляду, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, які підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд приходить висновку, що факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , була дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . V. Розподіл судових витрат: відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України та

Outcome: approved