Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

В січні 2023 року керівник Летичівської окружної прокуратури Хмельницької області звернувся в суд з позовом в інтересах Держави в особі Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки, з вимогою конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) із кадастровим номером 6821582800:02:031:0008 площею 0,3723 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Загінці Деражнянської міської територіальної громади Хмельницької області. Разом з тим, позивач також просив конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) із кадастровим номером 6821582800:02:006:0014 площею 0,9487 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Загінці Деражнянської міської територіальної громади Хмельницької області та стягнути відповідний судовий збір. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов із викладених в ньому підстав. Представник ГУ ДЗК в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, в якій позовні вимоги прокурора підтримав. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд, у відповідності до ст. 280-283 ЦПК України, постановивши провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних в справі доказів, дійшов наступного висновку. Судом об`єктивно встановлено, що Летичівською окружною прокуратурою за результатами вивчення питання законності використання [PERSON] земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Хмельницького (Деражнянського) району виявлено порушення вимог земельного законодавства. Встановлено, що [PERSON] , яка є громадянкою російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом номер 719 від 03.04.2014, набула право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6821582800:02:031:0008 площею 0,3723 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Загінці Деражнянської міської ради Хмельницької області (на даний час на території Деражнянської територіальної громади). Рішенням приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу від 03.04.2014 року за [PERSON] зареєстровано право власності на дану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 12142877. Також, [PERSON] , яка є громадянкою російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом номер 721 від 03.04.2014, набула право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6821582800:02:006:0014 площею 0,9487 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Загінці Деражнянської міської ради Хмельницької області. Рішенням приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу від 03.04.2014 року за [PERSON] зареєстровано право власності на дану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 12143731. В подальшому, 21.08.2019 року [PERSON] передала у оренду СФГ «Мендрик А.О.» земельну ділянку за кадастровим номером 6821582800:02:006:0014 площею 0,9487 га на підставі договору оренди від 15.09.2018 року. Строк дії договорів визначено до 15.09.2025 року. Разом із цим, окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні [PERSON] зазначених земельних ділянок. Правове обґрунтування підстав звернення до суду з позовом. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 356 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (з 03.04.2004 року по даний час) не відчужила їх, є підстави для їх конфіскації у власність держави. Враховуючи виявлені порушення та зазначені положення законодавства,

Outcome: approved