Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

18.07.2023 року позивачка подала до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтувала тим, що в період з 04.11.2008р. по 22.04.2021 рік мати Позивачки - [PERSON] та батько Позивачки [PERSON] (Відповідач) перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилася донька - [PERSON] [INFO] (Позивачка), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 49 від 13.12.2004 р., де у графі «батько» записано - [PERSON] . 26 листопада 2020 р. Херсонським міським судом Херсонської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] [INFO] , уродженця м. Херсона, проживаючого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь мельник [PERSON] [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання дитини: [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.10.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Після досягнення [PERSON] [INFO] повноліття, її мати - [PERSON] почала самостійно забезпечувати доньку, так як Відповідач перестав сплачувати аліменти та надавати матеріальну допомогу у добровільному порядку не бажає, а тому стягнення аліментів з 05.11.2022р. буде відповідати інтересам [PERSON] . На сьогоднішній день розмір витрат на утримання доньки значно зріс, так як [PERSON] [INFO] була прийнята на денну форму навчання з 19 вересня 2022 року. Відповідно до договору № 1586/1ЕФ про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 13.09.2022 року строк закінчення навчання по 30 червня 2026 року. Вартість одного року навчання [PERSON] в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка становить 38 000 грн., загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 152 000 грн., що підтверджується копією договору № 1586/1ЕФ про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 13.09.2022 року. До того ж, [PERSON] [INFO] є дитиною- інвалідом (Посвідчення серії [NUMBER] ) та з 2009 року перебуває на диспансерному обліку в Медичному центрі «Аврора» з діагнозом: нейросенсорна витрата слуху двостороння справа II ст., зліва III ст., що підтверджується довідкою № 490 від 01.12.2021 р., наданою Медичним центром ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА». У зв`язку з чим, їй було встановлено слуховий апарат, який потребує постійної заміни батарейок, що підтверджується копіями рахунків на оплату № СФ-0002257 від 26.03.2019 р., № СФ-0005267 від 20.07.2019р., № 1477 від 24.02.2020р., № 1646 від 02.03.2020р., № 227 від 19.01.2021р., № 2216 від 22.06.2021р. 23.10.2023 року представник позивача [PERSON] подала до суду клопотання про збільшення позовних вимог. 26.10.2023 року позивач та її представник в судове засідання не з"явились. Подали до суду заяву в якій просили слухати справу без їхньої участі. Свій позов з урахуванням збільшення позовних вимог просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Також погодився з позовними вимогами з урахуванням їх збільшення. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З досліджених у справі доказів встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають: З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про народження (а.с.12) встановлено, що відповідач є батьком позивачки - [PERSON] , [INFO] . Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню\~ такі правові норми: Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Тобто вказана стаття передбачає, що батьки продовжують бути зобов`язаними утримувати своїх дітей після досягнення ними повноліття за наявності сукупності таких обставин: дочка або син є непрацездатними; непрацездатні повнолітні діти потребують матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, II чи III групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні»). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина. Обов`язок утримувати повнолітніх дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка є непрацездатною, відтак потребує матеріальної допомоги, зокрема, на лікування, придбання продуктів харчування, одягу та інших необхідних речей. Як зазначалося, [PERSON] є особою з інвалідністю та студенткою Київського національного університету імені Тараса Шевченка, тому потребує постійного лікування та матеріального забезпечення для підтримки свого здоров`я та навчання в університеті. Враховуючи те, що [PERSON] не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, отримує пенсію та офіційно працював в Департаменті інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання, є особою з інвалідністю та потребує матеріальної допомоги. Згідно зі статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.ст. 200, 201 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Outcome: approved