Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

11.05.2022 до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач), якою, з урахуванням уточнень від 23.11.2022, позивач просить суд: 1. Зобов`язати відповідача не чинити перешкод в участі позивача у вихованні та спілкуванні з його донькою [PERSON] . 2. Визначити спосіб участі позивача у спілкуванні з донькою та у її вихованні шляхом надання побачень та часу для спілкування з дитиною без участі будь-яких третіх осіб з боку відповідача або її самої, та без попередньої домовленості з матір`ю дитини, забираючи дитину з місця її проживання або іншого місця, узгодженого з матір`ю дитини, таким чином: - систематичні щотижневі побачення з дитиною: у вівторок з 15:00 години до 19:00 години та суботу з 10:00 години до 18:00 години за місцем проживання батька та/або за місцем проживання бабусі дитини (матері позивача) за адресою [ADDRESS] , з можливістю також відвідувати громадські заклади, місця відпочинку, відвідувати родичів; - періодичні побачення з донькою у дитячому дошкільному закладі, іншому навчальному закладі, який відвідує/буде відвідувати дитина, в тому числі під час проведення урочистих заходів, конкурсів, концертів та інших заходів, в яких бере участь дитина; - побачення у святкові дні, та навіть в день народження дитини, день народження батька та день народження бабусі дитини (матері позивача) з 14:00 години до 18:00 години; - можливість щорічного виїзду з дитиною на відпочинок та оздоровлення на 14 днів; - кожна зустріч із донькою, що не відбулася з поважної причини, має бути перенесена на інший рівнозначний період, не визначений графіком. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 10984,80 грн, з яких 9000 грн витрати на професійну правничу допомогу та 1984,80 грн витрати зі сплати судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що він перебував у шлюбі з відповідачкою в якому у них народилася донька. Спільне життя сторін не склалося, тому на підставі судового рішення шлюб розірвано. Дитина залишилася проживати з відповідачкою. Однак, він теж хоче бачитися з донькою, і вона хоче цього, але відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні та вихованні. Не відповідає на дзвінки. Коли приходить до неї додому робить вигляд, що нікого немає, хоча він чує голоси за стіною. В будинку, де він проживає є все необхідне. У лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.09.2022 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 18.10.2022. 18.10.2022 позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Згідно довідки Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.10.2022 справу відкладено на 06.12.2022. 01.11.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно яким відповідач просила задовольнити позов частково, а саме в частині: - періодичних побачень з донькою у дитячому дошкільному закладі, іншому навчальному закладі, який відвідує/буде відвідувати дитина, в тому числі під час проведення урочистих заходів, конкурсів, концертів та інших заходів, в яких бере участь дитина; - за попередньою домовленістю з матір`ю дитини побачення з дитиною у державні святкові дні, та навіть в день народження дитини з 14:00 години до 18:00 години; щотижня у вівторок з 15:00 години до 19:00 години, щотижня у суботу з 10:00 години до 18:00 години без можливості перебування доньки за місцем проживання позивача, з можливістю перебування з донькою за місцем реєстрації позивача: [ADDRESS] ; - в іншій частині позову відмовити. Судові витрати просила покласти на позивача. Цю позицію було підтверджено в клопотання від 26.09.2023 та безпосередньо в судовому засіданні. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивачем не доведено факт чинення перешкод відповідачем у спілкуванні та вихованні спільної доньки, оскільки будь-яких перешкод відповідач не чинить. Є неприйнятним та таким, що не відповідає інтересам дитини визначення такого способу участі батька у спілкуванні з дитиною без будь-якого узгодження з матір`ю та з ночівлею протягом декількох днів підряд за місцем проживання позивача. Не може бути визначено участь позивача у спілкуванні з дитиною та її виховання шляхом систематичних побачень з дитиною з можливістю її перебування за адресою проживання позивача та з можливістю відвідувати громадські заклади, місця відпочинку, відвідувати родичів. Оскільки, позивач проживає з іншою жінкою та трьома її неповнолітніми дітьми, які є чужими для її доньки. Більше того, старший 15-річний син дружини позивача має недружнє відношення до її доньки, так як, вона розповіла їй, що при зустрічі з батьком, він возив її в дім своєї дружини. Донька себе там почуває некомфортно. Окрім цього у її доньки є щоденний режим виконання домашніх завдань, а за місцем проживання позивача відсутні належні побутові умови для шкільних завдань. Позивач жодної участі у шкільному житті доньки не приймає, тому він не зможе забезпечити той режим і батьківський контроль дитини до якого вона звикла. Позивач не підтримує комунікацію з вчителем доньки. Окрім цього, як сказали їй спільні знайомі з новою дружиною позивача, за місцем проживання позивача антисанітарні умови. Також, позивач систематично зловживає спиртними напоями. З боку позивача щодо відповідача були факти фізичного насилля, свідком яких була дитина. Позивач сплачує аліменти та має заборгованість, тому він не є турботливим оскільки турбота має бути добровільною, а не під примусом. Визначений позивачем порядок участі у вихованні та спілкуванні не відповідає інтересам дитини. Щодо виїзду з дитиною на оздоровлення, враховуючи нездоровий спосіб життя позивача (зловживання алкоголем), його схильність фізичного насилля, відповідач вважає неприпустимим знаходження наодинці позивача разом з донькою впродовж 14 днів підряд. 23.11.2022 до суду від позивача надійшов розрахунок судових витрат, заява про уточнення позовних вимог та відповідь на відзив. У відповіді на відзив, позивач вказав, що у відзиві відповідач не спростовано аргументи позивача щодо фактів чинення перешкод з боку відповідача у спілкуванні та вихованні дитини. Відповідачем не приведено об`єктивних умов, за яких побачення дитини мають відбуватися з певними обмеженнями, зокрема, виключно за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. Доводи відповідача спростовуються наданими позивачем доказами. Позивач вказує, що він завжди мав з дочкою тісний психоемоційний контакт, який на даний час не втрачено і не потребує налагодження в присутності матері, сама дочка бажає зустрічей з батьком, потребує саме батьківської (чоловічої) присутності в її житті, і відсутність спілкування дитини з батьком в тому обсязі, що й з матір`ю, може призвести до того, що стійкий психологічний зв`язок дитини з батьком буде втрачено, і дитина не зможе сприймати позивача як одного зі своїх батьків, який бере участь в її житті і вихованні на рівні з матір`ю. 08.08.2023 за ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.12.2022, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.04.2023, дану справу передано за підсудністю до Петриківського районного суду Дніпропетровської області. 29.08.2023 протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями дану справу передано судді Соловйову І.М. Ухвалою суду від 31.08.2023 справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.09.2023. Ухвалою суду від 06.09.2023 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Зобов`язано Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради надати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини. У зв`язку з цим, підготовче судове засідання відкладено на 26.09.2023. 12.09.2023 до суду надійшли пояснення Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, згідно якими висновок надається лише за місцем проживання дитини. Просили проводити розгляд справи за їх відсутності. 26.09.2023 до суду надійшла заява Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про розгляд справи за їх відсутності та ухвалити рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини. Також органом надано висновок про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини шляхом встановлення графіку побачень, а саме брати участь у вихованні дитини та спілкуванні згідно графіком за попередньою домовленістю з матір`ю: - систематичні щотижневі побачення з дитиною: у вівторок з 15:00 години до 19:00 години та суботу з 10:00 години до 18:00 години за місцем проживання батька та/або за місцем проживання бабусі дитини (матері позивача) за адресою [ADDRESS] , з можливістю відвідувати громадські заклади, місця відпочинку, відвідувати родичів; - періодичні побачення з донькою у шкільному закладі, який відвідує дитина, в тому числі під час проведення урочистих заходів, конкурсів, концертів та інших заходів, в яких бере участь дитина; - побачення у святкові дні, та навіть в день народження дитини, день народження батька та день народження бабусі дитини (матері позивача) з 15:00 години до 18:00 години; - щорічний виїзд з дитиною на відпочинок та оздоровлення на 14 днів; - кожна зустріч із донькою, що не відбулася з поважної причини, має бути перенесена на інший рівнозначний період, не визначений графіком. Рекомендовано батькові дитини не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти належну увагу і турботу дитині, виховувати її, матеріально забезпечувати. Рекомендувати матері дитини не чинити перешкод у спілкуванні батька з донькою. Ухвалою суду від 26.09.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, допитавши свідків, суд виходить з такого. 18.08.2012 сторони зареєстрували шлюб, який розірвано на підставі заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25.05.2021 (справа №187/347/21). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані сторони. Станом на дату розгляду справи [PERSON] проживає разом з матір`ю. Позивач з 09.06.2023 зареєстрував своє місце проживання в будинку [ADDRESS] . Як вбачається з довідок Комунального некомерційного підприємства «Петриківська центральна лікарня» Петриківської селищної ради» від 27.04.2022, позивач за місцем мешкання на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Згідно актом обстеження умов проживання від 05.05.2022 в будинку [ADDRESS] , умови проживання належні, для виховання та розвитку дитини створено такі умови: у дівчинки є власна кімната, де знаходиться ліжко (постільна білизна в наявності), шафа для одягу, іграшки за віком. Стосунку у сім`ї: батько має бажання бачитися з донькою. Батьком дитини створені належні умови для побачень зі своєю донькою. Відповідно до довідки від 09.11.2022 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку [ADDRESS] , за вказаною адресою проживають [PERSON] , позивач, та троє дітей. Згідно акту обстеження умов проживання від 10.11.2022 в будинку [ADDRESS] , умови проживання належні, для виховання та розвитку дитини створено такі умови: у хлопчика та дівчаток окремі кімнати в яких є необхідні меблі, діти забезпечені відповідним сезонним одягом, комп`ютерною технікою, мають окремі куточки для навчання. У всіх дітей маються належні побутові умови для навчання та розвитку. Стосунку у сім`ї належні. Умови, які створила родина належні для того, щоб донька позивача могла відвідувати та перебувати у свого батька під час встановлених днів побачень. З виданої 09.11.2022 Петриківською селищною радою характеристики позивача вбачається, що останній характеризується з позитивної сторони. Проживає з дружиною та її трьома дітьми (двоє малолітніх і один неповнолітній). Зарекомендував себе, як зразковий громадянин, що підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так і в соціумі. Бере активну участь у громадському житті Петриківської селищної ради. Дружелюбний та ініціативний, у конфліктах не помічений. До адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку не притягувався. Компрометуючими матеріалами на нього селищна рада не володіє. Так само, позивач характеризується позитивно за службовою характеристикою від 05.12.2022, згідно якої на займаній посаді зарекомендував себе грамотним, дисциплінованим та відповідальним. До виконання обов`язків ставиться сумлінно. Згідно характеристики [PERSON] , здобувачки освіти 2 класу Петриківської гімназії філії Петриківського ліцею від 27.10.2022, дитина характеризується позитивно, завжди доглянута, має охайний вигляд. Мати забезпечує всім необхідним шкільним приладдям та речами. Учениця школу не відвідує лише по хворобі. Мати завжди співпрацює з класним керівником, підтримує зв`язок, постійно відвідує батьківські збори. Як вбачається з довідок виконавчої служби у позивача станом на 27.10.2022 мається заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 21842 грн (довідка №17.37-34/12050 від 27.10.2022); станом на 08.11.2022 заборгованість відсутня (довідка №17.37-34/12575 від 08.11.2022); станом на 22.08.2023 заборгованість складає 35100 грн (довідка №51939 від 22.08.2023); станом на 01.09.2023 заборгованість відсутня (довідка №64037 від 25.09.2023). За звітом про здійснення відрахувань та виплати щодо позивача за місцем проходження служби, за жовтень-грудень 2022 року з останнього стягнуто аліментів в розмірі 14962,96 грн. Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 06.09.2023 за параметрами запиту щодо позивача інформація відсутня. Судом допитані свідки, як з боку позивача, так і відповідача. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача, в суді надала покази, що після розлучення сторін, мати дозволяла зустрічі з дитиною, навіть залишаючи дитину за місцем проживання. Ця ситуація змінилася, коли позивач почав жити з іншою жінкою. Як розповідав їй син, колишня невістка створює йому перешкоди в цьому. Конкретно їй заборони брати дитину не було. Вказала, що її син алкогольними напоями не зловживає. Про випадку керування за кермом в стані алкогольного сп`яніння їй нічого не відомо. Як їй відомо син надає якісь кошти для дитини. На території її домоволодіння є підвал, куди можна спускатися у разі повітряної тривоги. Також додала, що її син бажає спілкуватися та виховувати дитину. Свідок [PERSON] , дружина позивача, вказала, що у її чоловіка виникли труднощі щодо спілкування та виховання дитини, через те, що колишня дружина перешкоджає цьому, зокрема, вимагаючи погодження шляхом постійного чекання і в день, і в ночі, очікуючи дозволу. Телефон дитини часто вимкнений, а тому додзвонитися майже не можливо. В їх будинку створені належні умови для дітей. Позивач опікується і її дітьми. При цьому, дитина позивача ладить з її доньками. Позивач має певні короткі зустрічі з дитиною, коли йому це вдається, якщо відповідач йому не перешкоджає. Свідок вважає, що дитина завжди хотіла їхати до батька, але не завжди це відбувалося через дії відповідачки. Позивач за можливості перераховує кошти на дитину, давав і банківську карту, щоб вона (дитина) самостійно могла щось купувати. Поповнював мобільний телефон. Свідок [PERSON] , товариш позивача, вказав, що дитину спочатку давали після розлучення, але надалі це відбувалося все важче і важче. Як розповідав йому позивач, відповідач сказала, що дитину віддасть після війни. Бачив, як позивач стояв біля двору відповідачки, а потім приїздив і казав, що знову не дали дитину. Зі слів позивача, той бажає спілкуватися та виховувати свою дитину. Свідок [PERSON] , мати відповідачки, вказала, що онука дуже любить свого батька, але той інколи грубить дитині. Дитина важко переживає розлучення. Її водили до психолога. Перешкод позивачу ніхто не чинив. Сам позивач після початку війни десь подівся. Цей процес скоріше за все пов`язаний з аліментами, які з нього стягуються. Вважає, що обов`язково має бути погодження з матір`ю, коли батько хоче взяти дитину. Дитина не може залишатися за місцем проживання батька, оскільки там є інші діти, особливо старший хлопчик, з яким дитина не ладить. Свідок [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] ), подруга відповідачки, вказала, що була свідком як позивач привіз дитину перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Також бачила, як позивач відпочивав на річці в стані алкогольного сп`яніння, при цьому разом з новою дружиною залишили на певний час дітей без догляду, і вона разом з відповідачкою намагалися приглядати і за ними, а не тільки своїми дітьми. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 (далі Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18). Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За ч. ч. 7-8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст. 150 СК України). Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України). Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм національного законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №189/68/20 (провадження №61-16244св21). У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. У більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Аналізуючи обставини на які посилаються сторони, а також досліджені докази, судом встановлено, що дійсно між сторонами виник спір щодо участі батька у вихованні та спілкування з дитиною. Не дивлячись на подання до суду висновку органу опіки, сторони не використали можливість його реалізувати та наполягали на своїх вимогах та запереченнях відповідно. Так, під час розгляду даної справи, позивач демонструє прагнення до спілкування з донькою, демонструє бажання брати участь в її вихованні та наполягає на наданні йому можливості зустрічатися з дитиною, в справедливому та рівному, в порівняно з відповідачкою, порядку. Відповідач наполягала на неможливості перебування дитини за адресою проживання позивача з новою сім`єю, а також категорично відмовилася щодо надання можливості щорічного виїзду батька з дитиною на відпочинок та оздоровлення. Кожна зустріч, як зазначила відповідачка, має відбуватися за попереднім погодженням з нею, не дивлячись на те, що остання не заперечувала визначені дні та час у графіку побачень. Суд зважає, що позивач проживає в межах одного району з дитиною, має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, в матеріалах справи відсутні докази щодо його негативної поведінки, навпаки наявні відомості про його позитивну характеристику як за місцем проживання, так і за місце попередньої служби, позивач на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, відомості про притягнення до кримінальної відповідальності відсутні, так само відсутня заборгованість по сплаті аліментів, а отже перешкод для спілкування позивача зі своєю донькою суд не вбачає. Доказів негативного впливу батька на розвиток дитини судом не встановлено. Судом також враховано, що батьком створено сприятливі умови для тимчасового знаходження у нього дитини, як за його місцем проживання, так і за місцем проживання бабусі. При цьому, спілкування батька з донькою повинно відбуватися без участі матері, оскільки сторони мають між собою напружені стосунки, та за відсутності будь-яких даних негативного впливу батька на розвиток дитини, його зустрічі з дитиною, за участю матері, обмежуватимуть права батька та дитини на безперешкодне особисте спілкування. Покази свідків про перебування позивача (декілька разів) в стані алкогольного сп`яніння до уваги не приймаються, оскільки вони не підтверджуються іншими дослідженими доказами. Навпаки, згідно характеристик наданих за місцем проживання та останнім місцем служби, позивач характеризується тільки з позитивної сторони. При цьому всі допитані свідки вказали на наявність бажання у дитини спілкуватися з батьком. Досліджуючи характеристику [PERSON] , як здобувачки освіти 2 класу Петриківської гімназії філії Петриківського ліцею від 27.10.2022, хоча в ній і не зазначено про участь батька, суд враховує відсутність негативної інформації стосовно нього. Орган опіки і піклування провів дослідження обставин і висловив свою позицію про доцільність забезпечення участі батька у вихованні доньки. Однак, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, щодо необхідності позивачу брати участь у вихованні та спілкуванні згідно графіком за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, оскільки наявність графіку з визначенням конкретних днів та часу побачень, такої домовленості не вимагає. З цих же підстав, не можуть бути задоволені вимоги позивача щодо зазначення «без попередньої домовленості з матір`ю дитини». Суд зазначає, що правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостро-емоційними і мінливими стосунки між батьками, отже остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі регулювати та встановлювати сталі людські стосунки. Беззаперечно, що батьки та близькі родичі хочуть уберегти дитину від негативних життєвих викликів та покращити її адаптацію у соціумі. При цьому, вони можуть мати певні побоювання, однак, не завжди вони є реальними, тобто є ймовірними, але не обов`язково такими, які здійсняться. В будь-якому випадку між батьками дитини має відбуватися комунікація щодо виховання дитини, зокрема, виникає в них виникає обов`язок повідомити про неможливість прибути у визначені дні та час, обов`язок повідомити один одного про певні обставини життя дитини, її перебування в тому чи іншому місці тощо. При цьому є слушним зауваження відповідача, щодо необхідності конкретизації святкових днів, коли батько може бачитися з дитиною, а саме визначення їх як державні святкові дні, що буде більш передбачуваним та конкретизованим. Тому в цій частині позовних вимог в редакції «щодо надання побачень у святкові дні», позов задоволенню не підлягає. Доводи відповідачки про те, що позивач мінливо надавав матеріальну допомогу дитині, мав заборгованість по сплаті аліментів, та сплатив таку заборгованість лише після подання позову, самі по собі не можуть розглядатися як підстава для відмови батькові в особистому спілкуванні з дитиною. Як встановлено судом, на момент дослідження письмових доказів, у позивача відсутня заборгованість по сплаті аліментів, що також свідчить про бажання останнього приймати участь у вихованні та утриманні своєї дитини. Роль батька у вихованні доньки, який, при цьому, бажає брати участь у вихованні, є істотною та необхідною умовою для правильного виховання та розвитку дитини. Відповідачка не надала суду доказів, які вказували б на негативний вплив батька на дитину та не наведено об`єктивних умов, за яких побачення дитини мають відбуватися з певними обмеженнями, зокрема, виключно за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. Так само, відповідачка не надала суду доказів, які вказували б на негативний вплив батька на дитину та не наведено об`єктивних умов, за яких неможливий виїзд батька з дитиною на відпочинок та оздоровлення. При цьому, орган опіки та піклування також досліджував це питання, і будь-яких перешкод не встановив. Суд вважає, що буде справедливим, коли кожна зустріч із дитиною, яка не відбулася з поважної причини, має бути перенесена на інший рівнозначний період, не визначений графіком. Таким чином, зважаючи, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме: зобов`язавши відповідача не чинити перешкод в участі позивачу у вихованні та спілкуванні з його донькою. Визначити спосіб участі позивача у спілкуванні з донькою та у її вихованні шляхом надання побачень та часу для спілкування з дитиною без участі будь-яких третіх осіб з боку відповідача або її самої, забираючи дитину з місця її проживання або іншого місця, узгодженого з матір`ю дитини, таким чином: - систематичні щотижневі побачення з дитиною: у вівторок з 15:00 години до 19:00 години та суботу з 10:00 години до 18:00 години за місцем проживання батька та/або за місцем проживання бабусі дитини (матері позивача) за адресою [ADDRESS] , з можливістю також відвідувати громадські заклади, місця відпочинку, відвідувати родичів; - періодичні побачення з донькою у дитячому дошкільному закладі, іншому навчальному закладі, який відвідує/буде відвідувати дитина, в тому числі під час проведення урочистих заходів, конкурсів, концертів та інших заходів, в яких бере участь дитина; - побачення у державні святкові дні, та навіть в день народження дитини, день народження батька та день народження бабусі дитини з 14:00 години до 18:00 години; - можливість щорічного виїзду з дитиною на відпочинок та оздоровлення на 14 днів; - кожна зустріч із донькою, що не відбулася з поважної причини, має бути перенесена на інший рівнозначний період, не визначений графіком. В іншій частині позову слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат. Згідно квитанції №168 від 06.05.2022 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1984,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем надано розрахунок судових витрат. Відповідачем заявлено, що витрати слід віднести на рахунок позивача. Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2022 між адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «ЛЕГАЛІТАС» та позивачем укладено Договір №26/04/22 про надання правничої допомоги. За умовами цього договору, адвокатське об`єднання відповідно до вимог чинного законодавства України та доручення Клієнта приймає на себе зобов`язання в якості правничої допомоги забезпечити захист прав та представництво інтересів Клієнта у справі про усунення перешкод в участі, вихованні та спілкуванні батька з дитиною шляхом встановлення графіку побачень (пункт 1.1 Договору). Згідно розділу 4 цього Договору, гонорар Адвокатського об`єднання визначається у фіксованому розмірі і складає 2000 грн за підготовку позовної заяви в інтересах Клієнта до суду першої інстанції. Також, між адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «ЛЕГАЛІТАС» та позивачем укладено Договір №07/11/22 про надання правничої допомоги. За умовами цього договору, адвокатське об`єднання відповідно до вимог чинного законодавства України та доручення Клієнта приймає на себе зобов`язання в якості правничої допомоги забезпечити захист прав та представництво інтересів Клієнта у справі про усунення перешкод в участі, вихованні та спілкуванні батька з дитиною шляхом встановлення графіку побачень (пункт 1.1 Договору). Згідно розділу 4 цього Договору, гонорар Адвокатського об`єднання визначається у фіксованому розмірі і складає 7000 грн за підготовку документів (адвокатських запитів, заяв, позовної заяви, клопотань уточнень, тощо) та представництво прав та законних інтересів Клієнта у суді першої інстанції. На підтвердження обставин, понесення судових витрат, стороною позивача надано копію договору №26/04/22 про надання правничої допомоги від 26.04.2022, квитанції до прибуткового касового ордера №3 від 26.04.2022 на суму 500 грн та №5 від 06.05.2022 на суму 1500 грн, а також надано акт прийому-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги від 26.04.2022 №26/04/22; копію договору №07/11/22 про надання правничої допомоги від 07.11.2022, рахунок на оплату №33 від 11.11.2022 за договором №07/11/22 від 07.11.2022 послуги правнича допомога в розмірі 7000 грн, квитанцію до прибуткового касового ордера №13 від 11.11.2022 на суму 7000 грн. Так, зокрема, в акті прийому-передачі послуг зазначено найменування та коротка характеристика виконаної роботи: первинна консультація вартість 500 грн та підготовка позовної заяви про встановлення графіку побачень з дитиною вартість 1500 грн. Згідно ордерів\~на надання\~правничої допомоги\~виданих адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «ЛЕГАЛІТАС» представництво позивача здійснюють адвокати: серії АЕ №1134007 від 26.04.2022 адвоката Серьогін В.І., серії АЕ №1162198 від 07.11.2022 адвокат Серьогін В.І., серії АЕ №1162200 від 07.11.2022 адвокат Крихта А.А., серії АЕ №1167172 від 02.12.2022 адвокат Павленко А.В. В матеріалах справи містяться відповідні процесуальні документи: позовна заява, заява про уточнення позовних вимог, розрахунок судових витрат, відповідь на відзив, клопотання про виклик свідків, клопотання про долучення документів до справи. Також в справі містяться відомості про безпосередню участь у відповідних судових засіданнях представників позивача. Суд зазначає, що надані докази у сукупності доводять понесення позивачем витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом даної справи, оскільки предмет наданої правової допомоги, визначений у договорах, відповідає спірним правовідносинам, відповідні процесуальні документи складено та подано представниками позивача - адвокатами, які діють на підставі відповідних ордерів адвокатського об`єднання. Таким чином, наданими до суду письмовими доказами підтверджено понесення позивачем витрат на професійну допомогу адвоката у даній справі в розмірі 9000 грн. Як вже зазначалось, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. Законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін. Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 137 ЦПК України за наявності клопотання іншої сторони. Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язана навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд,

Outcome: partial