Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

18 жовтня 2023 року\~ заявник [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), посилаючись на наступні обставини. Батько заявника, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 83 роки. Про його смерть вона дізналася від свого сина, [PERSON] , якому дану інформацію повідомили сусіди померлого. Померлий постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , та похований у секторі 85 Міського кладовища №2 міста Бердянська, Запорізької області, що перебуває у тимчасовій окупації російської федерації. Медичне свідоцтво про смерть, на підставі результатів проведеної аутопсії, було видане Бердянському Центру соціальних служб, співробітники якого були уповноважені здійснювати поховання померлого [PERSON] . Заявник маючи лише фото місця поховання свого батька, звернулася до Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для реєстрації смерті батька, [PERSON] , [INFO] , та в усній формі їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Бердянськ, Запорізької області, оскільки відсутній оригінал документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявниця просила суд, встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті її батька, громадянина України, [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Бердянськ Запорізька область, який помер [INFO] в м. Бердянськ Запорізька область. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2023 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 18 жовтня 2023 року відкрито\~ провадження у вищезазначеній\~ справі та призначено розгляд\~ справи по суті у судове\~ засідання на 20 жовтня 2023 року о 09:00. Сторони в судове засідання не з`явилися, представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви та клопотання до суду не направили, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч. 1ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, заявник [PERSON] являється донькою [PERSON] , що підтверджується\~ копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб заявниці. На підтвердження факту смерті заявником надано фото-копія місця поховання та координати місця поховання [PERSON] , скріншот переписки з телефону. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема,\~ справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Статтею\~ 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. При вирішенні даної справи судом враховується рекомендації надані судам в листі ВССУ від 15 квітня 2016 року № 9-1130/0/4-16 Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України". Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року за № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, до якого віднесено, зокрема, м. Бердянськ, Запорізької області. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Згідно частини 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у разі порушення його положень, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. За приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. За частиною 1 статті 17 Закону України\~ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Як вбачається з матеріалів справи, державна реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась. При цьому, заявником не надано будь-яких належних і достовірних доказів, що підтверджували б факт смерті [PERSON] [INFO] у м. Бердянськ, Запорізької області. Надані заявником фото-копія місця поховання та координати місця поховання [PERSON] , скріншот переписки з телефону є неналежними та недостатніми доказами факту смерті, тому не беруться судом до уваги. З огляду на викладене, враховуючи відсутність належних, допустимих, а також достатніх доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що підстави для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України в порядку окремого провадження відсутні, а тому заява [PERSON] про встановлення факту смерті задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed