Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

14 червня 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м.Львова надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Львівгаз», в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Львівгаз» від 10 травня 2023 року №130-к/т р та поновити її на посаді інженера з метрології лабораторії з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів відділу лабораторних вимірів Управління метрології Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Львівгаз» з 11 травня 2023 року, зобов`язати останнє нарахувати та виплатити [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.05.2023 року по дату ухвалення судом рішення про поновлення на роботі. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Львівгаз» на користь [PERSON] 50 000 грн. моральної шкоди. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах стягнення за один місяць, та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вона обіймала посаду інженера з метрології лабораторії з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів відділу лабораторних вимірів Управління метрології АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», однак наказом від 10 травня 2023 року №130-к/т р її звільнено з вказаної посади відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або ПВТР. Підставою звільнення позивача став, зокрема, висновок службового розслідування за фактом зберігання на складі ВОВОГ Львівського відділення лічильників з втручанням від 12.04.2023. Водночас, згідно з посадовою інструкцією інженера з метрології (побутові лічильники) Лабораторії з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів Відділу лабораторних вимірів Управління метрології, затвердженої Головою правління АТ «Львівгаз» 21.06.2021 огляд, обстеження, повірка, експертиза побутових газових лічильників, в ході яких є можливість встановити ознаки несанкціонованого втручання в роботу засобів вимірювальної техніки, не входить до її посадових обов`язків. Згідно з п.3 Посадової інструкції до її безпосередніх обов`язків щодо повірки газових лічильників віднесено лише забезпечення приймання та видачі побутових лічильників газу на повірку з подальшим формуванням звітності за закріпленими дільницями АТ «Львівгаз». Зазначені обов`язки нею були виконані, побутові лічильники прийняті та передані уповноваженому працівнику ДП «Львівстандартметрологія», а в подальшому повернуті майстру ВОВОГ Львівського відділення. Окрім цього, нею було сформовано відповідну звітність у програмних комплексах, що використовуються відповідачем, всі вказані дії були проведені вчасно, інформація у звітності відповідала результатам перевірки. Також, на думку позивача, наказ від 08.06.2022 року №32-к/тм, який став ще однією підставою для прийняття оскаржуваного наказу, є також незаконним, адже оголошення догани видано позивачем у зв`язку із порушенням порядку утилізації лічильників газу, що не входить до її посадових обов`язків. Окрім цього, позивач звертає увагу й на те, що, ураховуючи тривалий строк, який минув з моменту передачі позивачкою лічильників газу на склад ВОВОГ Львівського відділення до моменту виявлення фактів втручання (більше ніж півроку) виникають розумні сумніви з приводу того, чи дійсно ці факти мали місце, а також в об`єктивності проведення службового розслідування. Окрім цього, на переконання позивача, при ухваленні рішення про її звільнення та прийняття оскаржуваного наказу відповідачем порушено строки накладення дисциплінарних стягнень. У зв`язку із незаконними діями відповідача, внаслідок яких були порушені права позивача, такі завдали їй тривалих душевних та фізичних страждань. Зокрема, у зв`язку із доведеною до її відома інформацією про безпідставне звільнення з роботи в неї різко підвищився артеріальний тиск, у зв`язку із чим погіршилося її самопочуття, що зумовило звернення за медичною допомогою, вона була змушена зазнати змін в житті, адже втратила роботу, яка була основним джерелом доходів для її сім`ї, водночас необґрунтоване звільнення завдало шкоду її репутації серед колег по роботі. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.06.2023 року справу № 466/6206/23 передано до розгляду судді Донченку Ю.В. 19 червня 2023 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. 19 липня 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить в позові відмовити повністю, оскільки [PERSON] звільнено на підставі п.3 ст.40 КЗпП України у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, про яке свідчить наявність діючої догани, яка оголошена наказом №32-к/тм від 08 червня 2022 року, який позивач не оскаржувала. Твердження позивача про те, що підставою для звільнення стало невиконання вимог, які не входили в коло її обов`язків, спростовуються її письмовими поясненнями від 16.05.2022 року, в яких вона вказала, що оглядає лічильники на ознаки втручання при огляді-підготовці на повірку, а з квітня 2021 року - приймає лічильники по програмі Мітірінг, та у разі виявлення ознак втручання попередити керівника і занести в програму Мітірінг - це входить в її обов`язки. Покликаючись на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09 грудня 2020 року у справі №390/1374/19, відповідач зазначив, що обчислення місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення здійснюється з дня виявлення не лише факту (події), а саме проступку, місячний строк обчислюється з дня закінчення службового розслідування, проведення перевірки, таким чином АТ «Львівгаз» не пропущено строк на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Відповідач вважає, що заявлена позивачем моральна шкода є необґрунтованою та не відповідає принципам розумності, справедливості та співмірності. 28 серпня 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м.Львова надійшла відповідь позивача на відзив відповідача. 06 вересня 2023 року Шевченківським районним судом м.Львова закрито підготовче провадження у справі за поданим позовом та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча повідомлявся про дату та час розгляду справи належним чином. Разом з тим на адресу суду від представника відповідача було подано відзив на позовну заяву, я якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача з мотивів, наведених у відзиві до позовної заяви. Заслухавши позивача, її представника, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала у ВАТ «Львівгаз» з 17 грудня 2003 року, з 01 жовтня 2016 року обіймала посаду інженера з метрології у лабораторії з повірки лічильників газу відділу лабораторних вимірів Управління метрології, та згідно з наказом АТ «Оператор Газорозподільної системи «Львівгаз» від 01 лютого 2021 року №21-к/тр з 01.02.2021 року переведена на посаду інженера з метрології у лабораторію з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів відділу лабораторних вимірів Управління метрології. Відповідно до наказу голови Правління АТ «Оператор Газорозподільної системи «Львівгаз» від 10 травня 2023 року №130-к/т р [PERSON] звільнено з роботи 10 травня 2023 року у зв`язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором або ПВТР, згідно з п.3 ст.40 КЗпП України на підставі висновку службового розслідування по факту зберігання на складі ВОВОГ Львівського відділення лічильників з втручанням від 12.04.2023 року, акта про відмову [PERSON] від надання пояснення, інформаційної довідки та наказу від 08 червня 2022 року №32-к/тм про оголошення догани. Зокрема, згідно з висновком службового розслідування по факту зберігання на складі ВОВОГ Львівського відділення лічильників з втручанням від 12 квітня 2023 року, працівниками відділу економічної безпеки було оглянуто склад та кабінети ВОВОГ Львівського відділення, в результаті чого на складі було виявлено, зокрема лічильник МКМ G-6 №9440679, а в кабінеті провідного інженера з метрології сектору повірки побутових лічильників [PERSON] - MertixG-4 зав.№086114. Зазначені лічильники газу зберігалися в невизначених для зберіганнях місцях та були направлені в лабораторію для проведення експертизи, за результатами якої в них виявлено втручання, про що складено відповідні акти експертиз. Розслідуванням встановлено, що лічильник МКМ G-6 №9440679 1996 року демонтований 08.02.2022 року слюсарем [PERSON] у абонента [PERSON] . В лічильнику виявлено пошкодження, зазначені в акті експертизи від 24.02.2023. Лічильник MertixG-4 зав.№086114, 1997 р.в. демонтований 15.08.2022 року слюсарем [PERSON] у абонента [PERSON] . В лічильнику виявлено втручання, вказані в акті експертизи від 01.03.2023 року. Водночас, даний лічильник був забракований по зовнішньому вигляду, про що свідчить довідка про непридатність №35/06213 від 02.09.2022 року. За наслідками розслідування порушення [PERSON] порушила вимоги п.п.3.1, 3.7, 5.1 посадової інструкції, оскільки така зобов`язана забезпечувати приймання та видачу побутових лічильників газу, що повинно супроводжуватись візуальним оглядом отримуваних нею побутових лічильників газу, звірянням фактичних їх номерів, тавр заводських пломб з таврами на пломбах лічильників, своєчасно і якісно виконувати накази, розпорядження керівника підприємства, завдання і вказівки безпосереднього керівника та інше. Зокрема, актами внутрішнього огляду, експертизи ЗВТ та/або пломби МКМ G-6 №9440679 1996 року, від 24 лютого 2023 року та ЗВТ та/або пломби МКМ G-4 №086114 1997 року, від 01 березня 2023 року встановлено зовнішні пошкодження лічильників, зокрема скла, лакофарбового покриття. Відповідно до історій вказаних лічильників лічильник №9440679 переданий майстром ВОВОГ Львівського відділення [PERSON] [PERSON] 08.02.2022 року для подальшої його передачі на повірку працівнику ДП «Львівстандартметрологія», та 17.02.2022 повернутий нею майстру [PERSON] , а лічильник №086114 - переданий майстром [PERSON] [PERSON] 18.08.2022 року та 02.09.2022 року остання передала його майстру [PERSON] . Водночас, згідно з інформаційною довідкою [PERSON] від 29.03.2022 року, лічильник №9440679 1996 р. був прийнятий на повірку 08.02.2022 року, повірений 17.02.2022 року визнаний як придатний з допустимими похибками -2,66 1,05 0,57, із тавром Держстандарту. Зовнішніх ознак пошкоджень на лічильнику не було. Відданий 17.02.2022 року. Лічильник №086114 1997 р. був прийнятий на повірку 18.08.2022 року і забракований по зовнішньому огляду, по вказівці начальника лабораторії [PERSON] , до 2000 року старі лічильники бракувати. Зовнішніх ознак пошкоджень [PERSON] не було виявлено. Переданий для довідки представнику Держстандарту для огляду, на що була дана довідка №06213 від 02.09.2022 року. Відповідно до наказу №32-к/тм від 08 червня 2022 року [PERSON] оголошено догану за неналежне виконання посадової інструкції, відсутність належного контролю та обліку вибракованих ПЛГ та ПЛГ на повірку, що могло призвести до нанесення матеріальної шкоди підприємству та абонентам, на підставі висновку службового розслідування неналежного виконання функціональних обов`язків працівниками лабораторії побутових лічильників газу АТ «Львівгаз» від 08.06.2022 року та пояснення [PERSON] від 16.05.2022 року. Зазначена догана [PERSON] не оскаржувалась. Згідно з п.3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Львівгаз» від 19 лютого 2019 року, коло обов`язків (робіт), які виконує кожен працівник згідно зі своєї спеціальності, кваліфікації або посади, визначається Довідником кваліфікаційних характеристик професій керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців та Довідником кваліфікаційних характеристик робітників, а також технічними Правилами, посадовими та робочими інструкціями та Положеннями, затвердженими у встановленому порядку. В силу п.5.10. протягом робочого часу працівники зобов`язані виконувати роботу, обумовлену трудовим договором. Згідно з п.7.1., п.7.5, п.7.6, п.7.10 Правил за порушення трудової дисципліни до працівника адміністрацією може бути застосовано одно із таких заходів стягнення: догана чи звільнення з роботи, безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням у відпустці, не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Працівник несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання з власної вини покладених на нього трудових обов`язків, визначених трудовим договором, колективним договором та цими Правилами. Водночас, відповідно до п.3.1, п.3.7, п.5.1 Посадової інструкції інженера з метрології (побутові лічильники) Лабораторії з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів Відділу лабораторних вимірів Управління метрології, невиконання яких ставиться у провину [PERSON] , такий забезпечує приймання та видачу побутових лічильників газу на повірку з подальшим формуванням звітності за закріпленими дільницями АТ «Львівгаз»; своєчасно і якісно виконує накази, розпорядження керівника підприємства, завдання і вказівки безпосереднього керівника та несе відповідальність за невиконання або неякісне або несвоєчасне виконання обов`язків, покладених на нього цією посадовою інструкцією. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Як зазначив, зокрема, у постановах від 24 лютого 2021 року у справі №359/3716/18, від 12 квітня 2023 року у справі №499/760/20, Верховний Суд, трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до вимог ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. З аналізу наведених вище норм вбачається, що місячний строк для застосування дисциплінарного стягнення обчислюється з дня виявлення саме проступку як такого. Тобто під виявленням проступку розуміється не лише виявлення факту (певного діяння), а й встановлення особи, яка вчинила це діяння, її протиправність, вину, наявність шкідливих наслідків, причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками. При цьому день виявлення дисциплінарного проступку не завжди може збігатися з днем його вчинення чи днем виявлення факту. День виявлення проступку може настати значно пізніше від дня його вчинення, а також від дня виявлення факту. Поряд з тим, у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення. Відповідно до роз`яснень, наданих судам у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України). Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов як: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. Зокрема, найпершою умовою для звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України є невиконання обов`язків, які є складовими трудової функції працівника за його трудовим договором чи випливають з ПВТР. Очевидно, що з відповідними правилами та обов`язками працівник має бути своєчасно та належно ознайомлений, оскільки, роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 29.05.2019 у справі № 452/970/17. При цьому, роботодавець не вправі вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором (ст. 31 КЗпП). Судовим розглядом встановлено, що на момент проведення службового розслідування та прийняття оскаржуваного наказу про звільнення згідно з наказом №32-к/тм від 08 червня 2022 року [PERSON] була піддана дисциплінарному стягненню у виді догани, яке нею не оскаржувалося, та в межах цієї справи не може бути предметом оцінки судом. Службовим розслідуванням, яке проводилося більш як через шість місяців з часу, коли лічильники №9440679, №086114 перебували у віданні [PERSON] (08.02.2022-17.02.2022 та 18.08.2022-02.09.2022 відповідно), було виявлено останні в невизначених для зберіганнях місцях, на складі та в кабінеті провідного інженера з метрології сектору повірки побутових лічильників, та, як встановлено експертизою, з зовнішніми пошкодженнями, що свідчать про ознаки втручання. Невиконання [PERSON] своїх обов`язків, на думку роботодавця, полягає у тому, що остання при прийомі вказаних лічильників не здійснила їх візуальний огляд, зі звірянням фактичних їх номерів, тавр заводських пломб з таврами на пломбах лічильників, чим вчинила дисциплінарний проступок. При цьому, проведеним розслідуванням не встановлено, що виявлені лічильники містили на собі пошкодження на момент їх прийому [PERSON] та що внаслідок невиконання чи неналежного виконання своїх посадових обов`язків, остання умисно чи з необережності прийняла такі з зовнішніми пошкодженнями для подальшої передачі на повірку. Оскільки виявлені у ході розслідування лічильники знаходилися у невизначених для зберігання місцях, зовнішній вплив й втручання в такі могли бути здійснені будь-ким у будь-який час. Таким чином, на переконання суду, проведеним службовим розслідуванням, яке стало підставою для звільнення позивача, не встановлено вину [PERSON] , причинового зв`язку між діями (бездіяльністю) і неналежним виконанням покладених на позивача трудових обов`язків й негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Висновок службового розслідування не може ґрунтуватись на припущеннях, оскільки на відповідача як на роботодавця покладено обов`язок довести вину особи у скоєнні дисциплінарного проступку, а тому факт наявності ознак учиненого дисциплінарного проступку мав бути доведений поза розумним сумнівом в ході службового розслідування, проте у висновку зазначені обставини не встановлені. При цьому, ані Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників, ані Посадовою інструкцією інженера з метрології, положеннями Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Львівгаз» не конкретизовано, що обов`язок забезпечення приймання та видачі побутових лічильників охоплює обов`язок візуального огляду отримуваних побутових лічильників газу, звірянням фактичних їх номерів, тавр заводських пломб з таврами на пломбах лічильників. Не може визнаватися підтвердженням належності наведених вище обов`язків до числа посадових обов`язків інженера з метрології письмові пояснення [PERSON] від 16.05.2022 року, на які вказує представник відповідача у своєму відзиві. Окрім цього, оскільки невиконання [PERSON] обов`язків могло мати місце лише в період, коли лічильники перебували у віданні останньої, а саме в період 08.02.2022 - 17.02.2022 та 18.08.2022-02.09.2022, визначений ст.148 КЗпП України шестимісячний строк правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем на момент проведення розслідування та накладення дисциплінарного стягнення закінчився. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Із врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано норм законодавства, що регулюють порядок звільнення працівника, відповідачем грубо порушені права позивача [PERSON] , відтак позов в частині позовних вимог про скасування наказу про її звільнення та поновлення її на роботі підлягає задоволенню. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із статтею 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Позивач визначила розмір компенсації за моральну шкоду, заподіяну їй незаконними діями відповідача, у розмірі 50 000 грн. Поряд з тим, суд, ураховуючи характер порушення прав позивача, тяжкість і істотність вимушених змін у її житті внаслідок порушення трудових прав та зусиль, вжитих для їх відновлення, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає, що вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з визначенням її розміру у 2 000 грн. За змістом статей 94,116,117 КЗпП України та статей 1,2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є різновидом матеріальної відповідальності роботодавця перед працівником і не входить до структури заробітної плати. Вичерпний перелік підстав виплати працівникові середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу визначено статтями 235, 236 КЗпП України і вони не підлягають розширеному тлумаченню. Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає спір, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ від 08.02.1995 №100. Відповідно до наказу №130-к/т р від 10 травня 2023 року, позивача було звільнено 10 травня 2023 року, який є останнім днем її роботи. Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. На день розгляду справи позивач [PERSON] перебувала у вимушеному прогулі з 11.05.2023 по 24.10.2023, тобто 119 робочих днів. Як вбачається з матеріалів справи зарплата [PERSON] за березень 2023 року становить 11097,01 грн., а норма тривалості робочого часу в березні - 14 робочих днів; зарплата за квітень 2023 року становить 12981,32 грн., а норма тривалості робочого часу у квітні - 20 робочих днів. Розмір середньоденного годинного заробітку, в силу положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100, становить 354,09 грн. Таким чином, середня заробітна плата за час вимушеного прогулу з 11.05.2023 по день ухвалення рішення суду становить 42 136, 71 грн., яку слід стягнути з Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Львівгаз» на користь [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач понесла судові витрати, пов`язані із розглядом справи, які складаються із судового збору, сплаченого при зверненні з позовом до суду в частині вимог немайнового характеру - стягнення моральної шкоди, у розмірі 1073 грн. 60 коп., а отже підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 42,94 грн. Оскільки згідно зі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, відтак з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2147,20 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше, ніж за один місяць та у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Outcome: approved