Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Прокурор звернувся до суду з позовом, яким просить витребувати квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 2353052163101) з незаконного володіння [PERSON] на користь законного власника Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовано тим, що прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №12021221210000279 за фактом незаконного заволодіння вищевказаною квартирою. Встановлено, що власником цього нерухомого майна є Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради. Так, будинок [ADDRESS] включений до переліку об`єктів комунальної власності та на теперішній час перебуває на балансі комунального підприємства «Жилкомсервіс» відповідно до договору про передачу майна у господарське відання від 28.02.2007р. №1288, в редакції додаткової угоди від 01.09.2016р. Окремих рішень про прийняття чи вилучення спірної квартири до або з переліку об`єктів комунальної власності не приймалося. Інформація про приватизацію цієї квартири також відсутня. Проте з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 06.05.2021р. приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. посвідчив договір купівлі-продажу, на підставі якого право власності на спірну квартиру було зареєстровано за відповідачем. За умовами вказаного договору спірна квартира була продана відповідачу [PERSON] за 388220 грн. При цьому у п.2 договору зазначено про належність спірної квартири продавцю на підставі свідоцтва про право приватної власності на житло, виданого 17.07.2007р. відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради за реєстраційним номером 7-07-286783 та зареєстрованого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 24.07.2007р. у реєстровій книзі за №П-7-27188. На час нотаріального посвідчення вищевказаного договору право власності на спірну квартиру не було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Отже, за приписами п.1.1. та п.1.2. глави 2 розділу 2, а також п.3 розділу 7 глави 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України правочин щодо спірної квартири міг бути нотаріально посвідчений за умови подання документів, які посвідчували право власності, зокрема, свідоцтва про право власності, та які обов`язково долучаються до примірника правочину, що залишаються у справах нотаріуса. Крім того, згідно з п.1.6 глави 2 розділу 2 Порядку також долучається документ, що підтверджує реєстрацію права власності на майно, якщо воно не зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У матеріалах справи нотаріуса щодо спірного правочину на спірну квартиру встановлено наявність вищевказаного свідоцтва від 17.07.2007р., в якому зазначено, що воно видане згідно з розпорядженням від 17.07.2007р. за №7265, а також довідки від 30.04.2021р. №1100597 про те, що вона видана КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради за заявою [PERSON] . В цій довідці міститься інформація про належність спірної квартири [PERSON] на підставі вищевказаного свідоцтва від 17.07.2007р. Проте станом на 23.12.2021р. інвентаризаційна справа на спірну квартиру у відділі збереження технічної документації КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» не складалася та не обліковується. Про це свідчить відповідний лист цього підприємства. Крім того, за інформацією Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 17.07.2007р. були видані розпорядженнч з реєстраційними номерами з 12111 по 12150. Відділом приватизації житлового фонду цього Управління було оформлене свідоцтво про право власності з реєстраційним номером 7А-07-286783 на підставі розпорядження від 14.03.2007р. №5961 на інший об`єкт нерухомості (квартиру) за іншою адресою на ім`я іншої особи. Наказом вказаного відділу від 18.12.2007р. це свідоцтво було анульоване. Крім того, в матеріалах справи нотаріуса міститься копія паспорту на ім`я громадянина [PERSON] , [INFO] з відміткою про його реєстрацію у спірній квартирі з 07.05.1991р., а також довідка від 06.05.2021р. про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. При цьому фотокартка [PERSON] у паспорті співпадає з його фотокарткою у заяві про видачу вказаного паспорту. Разом з тим, згідно з відомостями Інформаційного порталу Національної поліції щодо [PERSON] , [INFO] його труп було виявлено 15.05.2019р. за місцем проживання у квартирі [ADDRESS] . За результатами проведеної в рамках кримінального провадження №12019220060001205 судово-медичної експертизи не вдалося встановити причину смерті [PERSON] . Його поховання було здійснене за рахунок бюджетних коштів, а лікарське свідоцтво про смерть передане до органів державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі цього свідоцтва 21.08.2019р. відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області здійснив актовий запис про смерть [PERSON] . Отже, ці обставини свідчать про підроблення невстановленими особами документів про належність [PERSON] спірної квартири з метою незаконного заволодіння нею. Таким чином, свідоцтво від 17.07.2007р. та договір купівлі-продажу від 06.05.2021р. є правочинами, які порушують публічний порядок, тому є нікчемними в силу ч.ч.1-2 ст.228 ЦК України. Тому в силу ч.2 ст.215 ЦК України визнання їх недійсними у суді не вимагається. Спірне майно вибуло з володіння її власника (позивача) не з його волі, а саме, шляхом шахрайства. Тому у даному випадку повинне застосовуватися правило п.3 ч.1 ст.388 ЦК України. При цьому наслідком договору є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння. Укладаючи договір, відповідач як сторона правочину, мав би проявити розумну обачливість та належним чином дослідити достовірність усіх документів про право власності на спірну квартиру. У даному ж випадку є підстави вважати, що дії усіх учасників правочину були узгоджені та вони були обізнані про дійсний стан справ. \~ \~ \~ \~Листом від 10.11.2022р. прокуратура повідомила Харківську міську раду про порушення інтересів держави, у тому числі, про наявність підстав для звернення до суду з позовом про витребування спірної квартири з чужого незаконного володіння, та надала розумний строк до 01.12.2022р. для вжиття відповідних заходів. 02.03.2023р. до прокуратури надійшла відповідь Харківської міської ради за підписом директора Юридичного департаменту про те, що самостійно нею позову не подано та не заперечувалося проти звернення прокурора з позовом в інтересах держави. За таких обставин, оскільки орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження з повернення майна, у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів територіальної громади та звернення до суду з позовом. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні прокурор підтримав позов та підтвердив обставини, якими він обґрунтований. \~ \~ \~ \~Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не прибув у судове засідання, не повідомивши про причини неявки. \~ \~ \~ \~Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання з невідомих причин. Так, судові повістки, направлені відповідачу про виклик у судові засідання на 13.09.2023р. та 12.10.2023р., за адресою його зареєстрованого місця проживання повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв`язку про відсутність адресату за вказаною адресою. За правилами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. У постанові від 10.05.2023р. у справі №755/17944/18 Верховний суд зазначив, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Прокурор не заперечував проти заочного розгляду справи. Таким чином, оскільки відповідач повторно не з`явився в судове засідання, відзив на позов не подавав, суд розглянув справу у заочному порядку. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 05.06.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №12021221210000279 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.190 КК України про те, що 06.05.2021р. невстановлені особи, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , шляхом вчинення шахрайських дій заволоділи майном, яке належить [PERSON] . За інформацією від 21.02.2023р. (довідка №323519560) з Державного реєстру речових прави на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.05.2021р. в реєстрі за №1734 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовніром Я.В. Право власності за [PERSON] зареєстровано 06.05.2021р. На виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.06.2021р. про надання слідчому тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю, у кримінальному провадженні №12021221210000279 від 05.06.2021р. приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. надав органу досудового розслідування оригінали документів, на підставі яких посвідчено договір купівлі-продажу від 06.05.2021р. за реєстровим №1734, у тому числі, примірник вказаного правочину, свідоцтво про право власності на житло, видану КП «Харківське міське БТІ» довідку про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна, копію паспорта [PERSON] . Ця слідча дія оформлена відповідним протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 25.06.2021р. В матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу, посвідченого 06.05.2021р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовніром Я.В. в реєстрі за №1734, за умовами якого [PERSON] передає у власність, а [PERSON] приймає у власність квартиру [ADDRESS] . Продаж здійснено за 388'220 грн, зо становить еквівалент 14'000 доларів США згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 06.05.2021р. Як зазначено у п.2 договору, відчужувана квартира належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, реєстраційний № [NUMBER] , виданого 17.07.2007р. відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, право власності зареєстровано Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 24.07.2007р. у реєстрову книгу за №П-7-27188. Також в матеріалах справи міститься копія Свідоцтва про право власності на житло від 17.07.2007р. реєстраційний № [NUMBER] , яке видане відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради та яке засвідчує, що [PERSON] , має на праві приватної власності спірну квартиру, яка зареєстрована у міському бюро технічної інвентаризації на праві власності за [PERSON] та записана у реєстрову книгу за № П-7-27188 24 липня 2007р. У наявній в матеріалах справи копії Довідки №1100597, виданої Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів, зазначено, що згідно з інформацією з паперових носіїв до 31.12.2012р. спірна квартира на праві власності належить [PERSON] на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності на житло від 17.07.2007р. Копія паспорту [PERSON] серії [NUMBER] , яка була видана нотаріусом слідчому на виконання ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до документів, містить інформацію про те, що цей документ був виданий 10.06.1996р. Червонозаводським РВ УМВС України в Харківській області на ім`я вищевказаної фізичної особи громадянина [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Харків, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Фотографія у копії паспорту є тотожною фотографії у заяві [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , про видачу паспорту у зв`язку з заміною від 28.05.1996р. Згідно з копією довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 06.05.2021р. за даними Реєстру територіальної громади міста Харкова [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За даними Інформаційного порталу Національної поліції 16.05.2019р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано відомості за №12019220060001205 за фактом виявлення 15.05.2019р. опізнаного трупа [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , який мешкав сам. За повідомленням КЗОЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 05.08.2021р. №02-06/1453 судово-медичну експертизу трупа гр. [PERSON] , [INFO] , який був знайдений 15.05.2019р. у квартирі [ADDRESS] , проведено 17.05.2019р. на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова, наданої за клопотанням слідчого в рамках кримінального провадження №12019220060001205. Встановити причину смерті гр. [PERSON] не виявилося за можливе через гнильні зміни тупа, що далеко зайшли. Поховання гр. [PERSON] здійснено за рахунок бюджетних коштів на підставі ст.16 Закону України «Про поховання та похоронну справу», лікарське свідоцтво про смерть за №10-12/1294-Дм/19 передано до органів ДРАЦС. Копією актового запису про смерть №12176 від 21.08.2019р. на підставі лікарського свідоцтва про смерть №10-12-1294-Дм/19 , виданого відділом судово-медичної експертизи трупів Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, підтверджується факт смерті [PERSON] [INFO] у віці 81 рік. Згідно з листом Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №89/07.03/21 на виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів надано інформацію про те, що інвентаризаційна справа на спірну квартиру у відділу збереження технічної документації не складалася, не обліковується та станом на 23.12.2021р. відсутня. Як вбачається з копії листа Юридичного департаменту Виконавчого комітету Харківської міської ради від 19.12.2022р. №вих/2214/9-22, житловий будинок «-а по [ADDRESS] з внутрішньоквартальними інженерними мережами рішенням 27 сесії Харківської міської ради 2 скликання від 23.01.1998р. було включено до переліку об`єктів комунальної власності Харківської міської територіальної громади та перебуває на балансі Комунального підприємства «Жилкомсервіс». Окремих рішень про прийняття/вилучення квартири [ADDRESS] у цьому ждитловому будинку до /з переліку об`єктів комунальної власності Харківської міської територіальної громади не приймалося. У базі відділу приватизації житлового фонду інформація про приватизацію спірної квартири відсутня. Свдоцтво про право власності за реєстраційним №7А-07-286783 оформлено відділом приватизації житлового фонду на інший об`єкт нерухомого майна на підставі розпорядження від 14.03.2007р. на ім`я [PERSON] 17.07.2007р. відділом приватизації житлового фонду видані розпорядження за реєстраційними №№12111-12150. Таким чином, проаналізувавши усі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи були встановлені ті обставини, на які прокурор посилається як на підставу позову. Так, судом встановлено, що спірна квартира не належала на момент укладення договору купівлі-продажу від 06.05.2021р. [PERSON] . На момент укладення вказаного правочину [PERSON] помер, а правовстановлюючий документ, на підставі якого було укладено договір, ніколи не видавався, і право власності на спірну квартиру за [PERSON] не реєструвалося згідно з вимогами закону. Спірна квартира належить на праві власності Харківській міській територіальній громаді. Таким чином, правочин від 06.05.2021р. явно порушує інтереси держави в особі Харківської міської ради, яка представляє інтереси Харківської міської територіальної громади Новобаварська окружна прокуратура міста Харкова зверталася до Харківської міської ради з повідомленням від 10.11.2022р. стосовно цих фактів, але Харківська міська рада не подала відповідний позов до суду. Положеннями ст.387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно\~за відплатним\~договором придбане\~в особи,\~яка не\~мала права\~його відчужувати,\~про що\~набувач не\~знав і\~не міг\~знати (добросовісний\~набувач),\~власник має\~право витребувати\~це майно\~від набувача\~лише у\~разі,\~якщо майно: 1)\~було загублене\~власником або\~особою,\~якій він\~передав майно\~у володіння; 2)\~було викрадене\~у власника\~або особи,\~якій він\~передав майно\~у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У постанові від 06.07.2022р. у справі №914/2618/16 Велика Палата верховного Суду дійшла висновку, що метою позову про витребування майна з чужого володіння (незалежно від того, на підставі приписів яких статей ЦК України цю вимогу заявив позивач) є забезпечення введення позивача у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.11.2021р у справі №359/3373/16-ц, володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння як складова права власності неправомірним (незаконним) бути не може. Право володіння як складова права власності на нерухоме майно завжди належить власникові майна. Особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння нею таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі власникові. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності. Крім того,\~Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.08.2019р. у справі №911/3681/17 звернула увагу, що власник з дотриманням вимог\~статті 388 ЦК України\~може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюгу договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Подібні за змістом висновки сформульовані, зокрема, у пункті 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16. На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved