Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

19 липня 2023 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що 22 серпня 2003 року уклав шлюб з Відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Як зазначає Позивач, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим, шлюбні стосунки фактично припинені, а відтак Позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 20 липня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 01 вересня 2023 року від Відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. 20 жовтня 2023 року від Позивача до суду надійшла заява про слухання справи за відсутності. В судове засідання 20 жовтня 2023 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 22 серпня 2003 року, про що свідчить актовий запис №336, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва (серія [NUMBER] ). Позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] не просила відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільні діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 02 лютого 2010 року. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач причиною розпаду сім`ї та припинення відносин стали ті обставини, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим, шлюбні стосунки фактично припинені. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved