Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позову вказано, що 13.02.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» і фізичною особою [PERSON] за допомогою Веб-сайту позивача (https://creditkasa.com.ua) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1049-8590. Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 13 200,00 грн, строк кредитування 300 днів, заявлений строк - 21 день, під час якого застосовується знижена відсоткова ставка 2,00 % на день, стандартна відсоткова ставка - 3,00 % на день, а відповідач зобов`язався повернути кредит та відсотки за користуванням ним в строк та на умовах, встановлених кредитним договором. Позивач виконав\~взяті на\~себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. В подальшому,\~відповідач порушив\~умови кредитного\~договору і\~не повернув\~в повному\~обсязі кредит,\~а також\~не виконав\~в повному\~обсязі всі\~інші свої\~грошові зобов`язання\~перед позивачем\~внаслідок чого,\~станом на\~14.07.2023\~року,\~виникла заборгованість\~в сумі\~94\~644,00\~грн,\~що складається\~з простроченої заборгованості за кредитом сумі 13 200,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 81 444,00 грн. Позивач просить стягнути на його користь вказану вище суму заборгованості з відповідача. 16.08.2023 судом відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про визнання недійсною частини кредитного договору. На обґрунтування зустрічного позову відповідачем вказано, що між сторонами 13.02.2022 року було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1049-8590 строком на 300 днів, із заявленим строком - 21 день, за зниженою відсотковою ставкою 2,00 % в день та стандартною відсотковою ставкою 3,00 % в день. За вказаним кредитним договором відповідач отримав кредит в розмірі 13 200,00 грн, але частина умов вказаного договору, а саме пункти 4.6, 4.9, 4.10 розділу 4 договору, є несправедливими, оскільки передбачена вказаними пунктами сума компенсації за невиконання позичальником зобов`язання (пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання), в розмірі 2% на день та 3% на день, є несправедливою, а тому вказані умови підлягають визнанню недійсними на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України та частин 1, 2, п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». 27.09.2023 судом відкрито провадження за зустрічним позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про визнання недійсними частин кредитного договору та об`єднано його в одне провадження з позовом відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився та надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Від позивача надійшов відзив на зустрічний позов [PERSON] в якому позивач вказує про невизнання зустрічного позову. Суд, враховуючи, що ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, розглянув справу за відсутності представника позивача. Представник відповідача надала відзив на позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в якому зазначає, що відповідач визнає заборгованість перед позивачем на суму 13\~200,00 грн та має намір її сплатити, разом з тим, відповідач не згоден із нарахуванням відсотків з посиланням на п. 8.4 договору про відкриття кредитної лінії. Представник відповідача в судовому засіданні доводи відзиву на позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та зустрічний позов [PERSON] підтримала та пояснила, що передбачені договором відсотки є фактично пенею за порушення зобов`язання. Такі відсотки перевищують розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, що свідчить про непропорційність суми компенсації у розі невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором відносно основного зобов`язання. Судом встановлено, що 13.02.2022 фізичною особою [PERSON] за допомогою Веб-сайту позивача (https://creditkasa.com.ua) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1049-8590. Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 13 200,00 грн, строк кредитування 300 днів, заявлений строк - 21 день, під час якого застосовується знижена відсоткова ставка 2,00 % на день, стандартна відсоткова ставка - 3,00 % на день, строк повернення кредиту 10.12.2022, а відповідач зобов`язався повернути кредит та відсотки за користуванням ним в строк та на умовах, встановлених кредитним договором. Зазначені обставини підтверджуються паперовою копією договору про відкриття кредитної лінії № 1049-8590 від 13.02.2022, крім того, факт укладення вказаного вище договору також визнається відповідачем. Позивач виконав\~взяті на\~себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» від 13.02.2022 про перерахування суми кредиту на рахунок відповідача та листом ТОВ «Фінансова компанія «Крнтрактовий Дім» про проведення операції з переведення грошових коштів, крім того, факт отримання грошових коштів в сумі 13\~200,00 грн також визнається відповідачем. Щодо вимог\~зустрічного позову\~про визнання\~недійсними пунктів\~4.6,\~4.9,\~4.10\~розділу 4\~договору про\~відкриття кредитної\~лінії №\~1049-8590\~від 13.02.2022\~на підставі\~ч.\~1\~ст.\~215\~ЦК України\~та частин\~1,\~2,\~п.\~5\~ч.\~3\~ст.\~18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~суд дійшов\~наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. До актів цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, належить й Закон України «Про захист прав споживачів». Згідно зі\~статтями 11,\~18 Закону\~України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування», отже, до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Законом визначено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до п. 4.6 договору про відкриття кредитної лінії № 1049-8590 від 13.02.2022 нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3.00% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/або Пільговою ставкою). Позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.5.5 цього Договору, користується програмами лояльності Кредитодавця та сплачує проценти за користування Кредитом за наступною ставкою: Пільгова процентна ставка становить 2,00 % за кожен день користування Кредитом протягом першого Базового періоду, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника пробувати скористатися послугами Кредитодавця. Якщо вказаний в цьому абзаці п.4.6 Договору розмір Пільгової процентної ставки є меншим розміру Зниженої процентної ставки, вказаному в наступному абзаці п.4.6 Договору, зазначене означає, що Позичальнику надана можливість сплати процентів за користуванням Кредитом за Пільгової процентною ставкою. Якщо вказаний в цьому абзаці п.4.6 Договору розмір Пільгової процентної ставки дорівнює розміру Зниженої процентної ставки, вказаному в наступному абзаці п.4.6 Договору, зазначене означає, що можливість сплати процентів за користуванням Кредитом за Пільгової процентною ставкою цим Договором не передбачена (не була надана Позичальнику). Знижена процентна ставка становить 2.00 % за кожен день користування Кредитом (окрім першого Базового періоду), яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає п`ятсот сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотки(-ів) (п. 4.9). Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору (за весь Строк кредитування) складає: 132 000,00 грн. та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом 118 800,00 грн. (п. 4.10) Отже, зазначені умови цілком відповідають законодавчому визначенню кредитного договору, передбаченому ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо розміру процентів, то такий розмір, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Тлумачення змісту вказаних пунктів кредитного договору дає підстави для висновку, що сторонами погоджено два види відсоткової ставки, базову та знижену, в залежності від періоду користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором, отже, положення статей 11,\~18 Закону\~України «Про захист прав споживачів», які визнають несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором, не можуть бути застосовані щодо розміру відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, але суд не вбачає підстав для врахування при вирішенні даної справи висновку щодо застосування відповідних норм права, що викладені в постанові Верховного Суду у справі № 754/6091/18 від 27.01.2020, на яку посилається відповідач, з наступних підстав. Верховний суд у вказаній постанові зазначив, що відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про\~встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Судами попередніх інстанцій надано правильну оцінку доводам позивача про те, що пункт 1.6. кредитного договору\~щодо встановлення сторонами договору пені у розмірі до 2 % від суми несвоєчасно виконаних зобов`язань за кожен день прострочки, що становить до 730 % на рік, є несправедливим у розумінні\~статті 18 Закону\~України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано визнали несправедливим оспорюваний пункт кредитного договору з посиланням на те, що він встановлює вимогу зі сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором та правильно застосували до спірних правовідносин\~статтю 18 Закону\~України «Про захист прав споживачів». Вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є завищеною, не відповідає передбаченим у\~пункті шість статті 3, частині третій\~статті 509, частинах першій,\~другій\~статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойки спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Отже, суд касаційної інстанції у вказаній справі зробив висновок про невідповідність вимогам статті 18 Закону\~України «Про захист прав споживачів» умов кредитного договору, що передбачають встановлення сторонами договору пені у розмірі до 2 % від суми несвоєчасно виконаних зобов`язань за кожен день прострочки, що становить до 730 % на рік, та визнав їх несправедливими, разом з тим, як зазначено вище, за спірними пунктами кредитного договору сторонами погоджено два види відсоткової ставки, базову та знижену, в залежності від періоду користування кредитними коштами, а не пеню, як відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, тобто обставини справи, викладені в постанові Верховного Суду у справі № 754/6091/18 від 27.01.2020 істотно відрізняються від обставин, які суд встановив під час розгляду даної справи. За таких обставин суд дійшов висновку, що умови п. 4.6, 4.9, 4.10 розділу 4 договору про відкриття кредитної лінії № 1049-8590 від 13.02.2022 не є несправедливими відповідно до статті 18 Закону\~України «Про захист прав споживачів», отже, підстави для задоволення зустрічного позову [PERSON] відсутні. Щодо вимог первісного позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дійшов\~висновку,\~що позивачем\~доведено факт\~порушення відповідачем\~своїх зобов`язань\~за кредитним\~договором внаслідок\~неповернення кредиту\~у встановлений\~договором строк,\~також позивачем\~доведено розмір\~заборгованості в\~сумі 94\~644,00\~грн,\~що складається\~з простроченої заборгованості за кредитом сумі 13 200,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 81 444,00 грн, а тому первісний позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача 2147,20 грн судового збору, що сплачений позивачем при зверненні до суду оскільки первісний позов задоволено в повному обсязі. Оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору за подання зустрічного позову, в задоволенні якого суд відмовляє, судові витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом суд відносить за рахунок держави. Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору за первісними позовом на підставі ч. 1 та 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» оскільки вказані норми передбачають можливість відстрочення, розстрочення та звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони при зверненні до суду, а не при ухваленні судового рішення.

Outcome: approved