Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

04 вересня 2023 року позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування\~позову зазначив\~про те,\~що [INFO] помер\~його \~батько,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть\~серія [NUMBER] .\~Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина\~до складу,\~якої увійшла\~1/2\~частина квартири\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~яка належала\~померлому на\~підставі свідоцтва\~про право\~власності на\~житло № [NUMBER] \~від 22.03.2000\~року,\~виданого Орджонікідзевською\~районною адміністрацією\~Запорізької міської\~ради. Інша 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] належить Позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.02.2022 року, реєстровий номер 504, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. Батько помер у квітні 2022 року, в момент активної фази повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України. Після поховання батька він звернувся за консультацією щодо оформлення своїх спадкових прав до державної нотаріальної контори. В ході консультації було повідомлено, що необхідні для подання прийняття спадщини Державні реєстри не працюють, а також на момент воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється та отримати спадщину можна буде лише після завершення війни. У зв`язку з чи зрозумів, що зможе оформити спадщину лише після закінчення бойових дій на території України. Таке рішення у тому числі було пов`язано з матеріальним становищем, яке погіршилось через війну в країні. Окрім того, відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року» Запорізька міська територіальна громада перебувала у зоні воєнних (бойових) дій. Враховуючи те, що м. Запоріжжя є прифронтовим містом де відбуваються постійні ракетні обстріли цивільних об`єктів, що може становити загрозу життю та здоров`ю, зазначені обставини стали підставою того, що він не зміг вчасно звернутися до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. Окрім того, він проживаючи у місті Києві не міг залишити свою сім`ю, адже існувала загроза вторгнення рф зі стори Київської області та м. Києва. Після того, як з`явились грошові кошти і він отримав інформацію про те, що на території м. Запоріжжя відновили роботу органи державної влади та місцевого самоврядування, приїхав до м. Запоріжжя для оформлення спадкових прав. Однак, постановою державного нотаріуса Третьої запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. було винесено постанову від 09 серпня 2023 року №1173/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заяву про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] було подано після спливу встановленого законодавством строку. Таким чином, вважає, що існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі, які перешкоджали йому вчасно в установлений законодавством України строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. На підставі вищевикладеного просив суд визначити [PERSON] , [INFO] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , терміном 3 місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили. Ухвалою суду 05.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Встановлено строки для подання заяв по суті справи. Витребувано спадкову справу після померлого [PERSON] 18.09.2023 року на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи № 115/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] 29.05.2023 року від територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради до суду надійшов відзив в якому відповідач зазначив, що у вирішенні справи відповідач покладається на розсуд суду. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28.09.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні позивач, який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконфереції та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, а тому просили суд визначити позивачу додатковий строк на подання заяви на прийняття спадщини. Позивач вказав, що він є власником частини квартири [ADDRESS] . Після смерті батька, він вступив в управління майном, сплачував комунальні платежі, проте не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав, що строк на подання заяви про прийняття спадщини продовжується на час воєнного стану, і коли він дізнався, що це не так та що у м.Запоріжжя відновили роботу\~органи державної\~влади та\~місцевого самоврядування,\~приїхав до\~м.\~Запоріжжя для\~оформлення спадкових\~прав тазвернувся до нотаріуса із заявою проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали нотаріальної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~77,\~81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу, якої увійшла 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22.03.2000 року, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Інша 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] належить Позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.02.2022 року, реєстровий номер 504, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. 25.05.2023 року до Третьої запорізької державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті батька [PERSON] . На підставі заяви була заведена спадкова справа №115/2023 за 2023 рік. Відповідно до довідки Департаменту реєстраційний послуг Запорізької міської ради від 31.05.2023 року разом із померлим [PERSON] на момент його смерті зареєстрованих осіб немає. Постановою державного нотаріуса Третьої запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. від 09 серпня 2023 року №1173/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заяву про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] було подано після спливу встановленого законодавством строку. Зі спадкової справи № 115/2023 відкритої 25.05.2023 року за заявою [PERSON] вбачається, що після смерті [PERSON] у визначений законом строк спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися, заява про прийняття спадщини надійшла від сина [PERSON] 25.05.2023 року. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3ст.1272 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Батько позивача [PERSON] помер у квітні 2022 року, в момент активної фази повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України. Шестимісячний строк на прийняття спадщини з погляду на положення ст. 1270 ЦК України у спадкоємців [PERSON] спливав 08 жовтня 2022 року. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України\~Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 Закону України\~Про нотаріат, Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64\~Про введення воєнного стану в Україні\~Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Тобто станом на час спливу шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] діяли положення Постанови КМУ від 28.02.2022 року №164, тобто цей строк зупинявся на час дії воєнного стану, але не більше 4 місяців, тобто заяву про прийняття спадщини [PERSON] міг подати до 08.02.2023 року. 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок. Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись 25.05.2023 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] пропустив шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством для прийняття спадщини після смерті батька і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Окрім того, 19 червня 2023 року, набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що вважав, що згідно до п. 3 постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Разом з тим,\~постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719\~до п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Окрім того, відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій Украни «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року» Запорізька міська територіальна громада перебувала у зоні воєнних (бойових) дій. Також в обґрунтування позову позивач зазначав також, що м. Запоріжжя є прифронтовим містом де відбуваються постійні ракетні обстріли цивільних об`єктів, що може становити загрозу життю та здоров`ю, зазначені обставини стали підставою того, що він не зміг вчасно звернутися до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. Окрім того, він проживаючи у місті Києві не міг залишити свою сім`ю, адже існувала загроза вторгнення зі сторони Київської області та м. Києва. Після того, як з`явились грошові кошти і він отримав інформацію про те, що на території м. Запоріжжя відновили роботу органи державної влади та місцевого самоврядування, приїхав до м. Запоріжжя для оформлення спадкових прав. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд приймає до уваги, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Крім того, суд також враховує ту обставину, що пропущений [PERSON] строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, більш того, останній вважав, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства,

Outcome: approved