Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

18.05.2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ГАЗОВИХ МЕРЕЖ ТА ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги послуг з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.10.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ГАЗОВИХ МЕРЕЖ ТА ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції. 01.11.2022 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано наказ по справі № 369/10610/22 про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції у розмірі 16542,86 гривень та судовий збір у розмірі 248,10 гривень. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2023 року судовий наказ по справі № 369/10610/22 за заявою відповідача було скасовано. Враховуючи зазначене, позивач звертається до суду з вимогою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в порядку спрощеного позовного провадження. Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ГАЗОВИХ МЕРЕЖ ТА ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ» є теплопостачальною організацією, яка надає послуги з централізованого опалення у житловому будинку у [ADDRESS] відповідно до рішення Вишневої міської ради Бучанського району Київської області № 1-01/XVIII8-22 від 11.08.2022 року у місті Вишневому Бучанського району Київської області. Позивач має чинні ліцензії на виробництво теплової енергії серії АЕ № 198363 від 02.04.2014 року та постачання теплової енергії серії АЕ № 460626 від 16.06.2014 року, переоформлені розпорядженням Київської обласної державної адміністрації № 284 від 22.05.2019 року. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу № 212455131 від 15.06.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2099830332224, номер запису про право власності 36875468 від 10.06.2020 року. 09.03.2021 року між виконавцем та споживачем укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення № ПЕ 041 щодо квартири загальною опалювальною площею 76,60 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 1.1 Договору встановлено, що виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором. Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом з оплати послуг є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з п.п. 4.2.1 Договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Пунктом 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Співвласники багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира споживача, рішення про вибір моделі договірних відносин не прийняли та відповідний договір з виконавцем комунальних послуг не уклали. 01.10.2021 року на офіційному веб-сайті позивача було опубліковано текст Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії (публічний договір приєднання). Враховуючи викладене, між позивачем та відповідачем з 01.11.2021 року укладено публічний договір приєднання. Відповідно до п. 34 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 року, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Таким чином, останнім днем оплати споживачем спожитих ним послуг з теплопостачання є останній день місяця, наступного за розрахунковим. Пунктом 38 Типового індивідуального договору передбачено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору. Крім того, позивач вказує, що квартира відповідача обладнана індивідуальним засобом обліку теплової енергії, у зв`язку з чим нарахування здійснювались відповідно до тарифу, що застосовується при наявності засобу обліку теплової енергії, враховуючи вимоги: в опалювальному сезоні 2020-2021 року Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630; в опалювальному сезоні 2021-2022 року та 2022-2023 року Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 року № 830. Згідно із даними обліку позивача за період березень 2020 року березень 2023 року відповідачем спожито послугу з теплопостачання на суму 23682,26 гривень, з яких споживачем сплачено 3993,75 гривень, що підтверджується копією фінансово-особового рахунку « [NUMBER] . Таким чином, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 19688,51 гривень. Позивачем проведено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат за період з 21.12.2020 року по 23.02.2022 року, відповідно до якого сума інфляційних втрат становить 1128,58 гривень, сума 3 % річних -347,06 гривень. На підставі вище наведеного, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ГАЗОВИХ МЕРЕЖ ТА ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у сумі 21164,15 гривень, з яких сума боргу за житлово-комунальні послуги 19688,51 гривень, інфляційні втрати 1128,58 гривень, 3 % річних 347,06 гривень та судові витрати в сумі 6684,00 гривень, з яких судовий збір 2684,00 гривень і витрати на правничу допомогу 4000,00 гривень. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.05.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Копія Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.05.2023 року та примірник позовної заяви з додатками направлялися на адресу відповідача. 11.07.2023 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Бовсунівським О.В. через канцелярію суду зареєстровано відзив на позовну заяву, в якому останній вказав, що просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі та стягнути із позивача, понесені відповідачем витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3000,00 гривень. 14.08.2023 року представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ГАЗОВИХ МЕРЕЖ ТА ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ» - адвокатом Мороз Д.В. через канцелярію суду зареєстровано відповідь на відзив, в якому останній просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК\~України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 05.10.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ГАЗОВИХ МЕРЕЖ ТА ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції. 01.11.2022 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано наказ по справі № 369/10610/22 про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції у розмірі 16542,86 гривень та судовий збір у розмірі 248,10 гривень. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2023 року судовий наказ по справі № 369/10610/22 за заявою відповідача було скасовано. Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ГАЗОВИХ МЕРЕЖ ТА ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ» є теплопостачальною організацією, яка надає послуги з централізованого опалення у житловому будинку у [ADDRESS] відповідно до рішення Вишневої міської ради Бучанського району Київської області № 1-01/XVIII8-22 від 11.08.2022 року у місті Вишневому Бучанського району Київської області. Позивач має чинні ліцензії на виробництво теплової енергії серії АЕ № 198363 від 02.04.2014 року та постачання теплової енергії серії АЕ № 460626 від 16.06.2014 року, переоформлені розпорядженням Київської обласної державної адміністрації № 284 від 22.05.2019 року. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу № 212455131 від 15.06.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2099830332224, номер запису про право власності 36875468 від 10.06.2020 року. 09.03.2021 року між виконавцем та споживачем укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення № ПЕ 041 щодо квартири загальною опалювальною площею 76,60 кв.м., за адресою: [ADDRESS] Пунктом 1.1 Договору встановлено, що виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором. Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом з оплати послуг є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з п.п. 4.2.1 Договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Пунктом 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Співвласники багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира споживача, рішення про вибір моделі договірних відносин не прийняли та відповідний договір з виконавцем комунальних послуг не уклали. 01.10.2021 року на офіційному веб-сайті позивача було опубліковано текст Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії (публічний договір приєднання). Враховуючи викладене, між позивачем та відповідачем з 01.11.2021 року укладено публічний договір приєднання. Відповідно до п. 34 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 року, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Таким чином, останнім днем оплати споживачем спожитих ним послуг з теплопостачання є останній день місяця, наступного за розрахунковим. Пунктом 38 Типового індивідуального договору передбачено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору. Крім того, позивач вказує, що квартира відповідача обладнана індивідуальним засобом обліку теплової енергії, у зв`язку з чим нарахування здійснювались відповідно до тарифу, що застосовується при наявності засобу обліку теплової енергії, враховуючи вимоги: в опалювальному сезоні 2020-2021 року Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630; в опалювальному сезоні 2021-2022 року та 2022-2023 року Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 року № 830. З наведеного вбачається, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] починаючи з 15.06.2020 року, таким чином обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг виник саме з цієї дати. За ст.\~144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Відповідно до ст. 67Житлового\~кодексу УРСР, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. У пункті 2 частини 3 статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначається, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Відповідно до частини 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З копії наданого позивачем фінансово-особового рахунку № [NUMBER] за період 01.03.2020 року по 04.05.2023 року вбачаються наступні нарахування та надходження за послугами за період: за березень 2020 року: нараховано 976, 09 гривень, оплачено 00,00 гривень; за квітень 2020 року: нараховано 336,87 гривень, оплачено 00,00 гривень; за травень 2020 року: нараховано 00,00 гривень, оплачено 00,00 гривень; за червень 2020 року: нараховано 00,00 гривень, оплачено 00,00 гривень; за липень 2020 року: нараховано 00,00 гривень, оплачено 00,00 гривень; за серпень 2020 року: нараховано 00,00 гривень, оплачено 00,00 гривень; за вересень 2020 року: нараховано 00,00 гривень, оплачено 00,00 гривень; за жовтень 2020 року: нараховано 00,00 гривень, оплачено 00,00 гривень; за листопад 2020 року: нараховано 1785,67 гривень, оплачено 00,00 гривень; за грудень 2020 року: нараховано 2455,00 гривень, оплачено 00,00 гривень; за січень 2021 року: нараховано 2618,64 гривень, оплачено 00,00 гривень; за лютий 2021 року: нараховано 2910,71 гривень, оплачено 00,00 гривень; за березень 2021 року: нараховано 2238,19 гривень, оплачено 00,00 гривень; за квітень 2021 року: нараховано 743,23 гривень, оплачено 00,00 гривень; за травень 2021 року: нараховано 00,00 гривень, оплачено 00,00 гривень; за червень 2021 року: нараховано 00,00 гривень, оплачено 00,00 гривень; за липень 2021 року: нараховано 00,00 гривень, оплачено 00,00 гривень; за серпень 2021 року: нараховано 00,00 гривень, оплачено 00,00 гривень; за вересень 2021 року: нараховано 00,00 гривень, оплачено 3000,00 гривень; за жовтень 2021 року: нараховано 00,00 гривень, оплачено 00,00 гривень; за листопад 2021 року: нараховано 236,23 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; за грудень 2021 року: нараховано 378,41 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 269,97 гривень; за січень 2022 року: нараховано 443,32 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 453,81 гривень; за лютий 2022 року: нараховано 331,38 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; за березень 2022 року: нараховано 239,76 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 269,97 гривень; за квітень 2022 року: нараховано 58,95 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; за травень 2022 року: нараховано 00,00 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; за червень 2022 року: нараховано 00,00 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; за липень 2022 року: нараховано 00,00 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; за серпень 2022 року: нараховано 00,00 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; за вересень 2022 року: нараховано 00,00 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; за жовтень 2022 року: нараховано 00,00 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; за листопад 2022 року: нараховано 133,45 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; за грудень 2022 року: нараховано 242,66 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; за січень 2023 року: нараховано 279,13 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; за лютий 2023 року: нараховано 295,08 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; за березень 2023 року: нараховано 205,98 гривень опалення МЗК та 33,74 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; за квітень 2023 року: нараховано 00,00 гривень опалення МЗК та 00,00 гривень абонплати, оплачено 00,00 гривень; Таким чином, сума заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги за період володіння квартирою [ADDRESS] з 15.06.2020 року по 30.04.2023 року становить 16169,40 гривень. Сума сплачених відповідачем житлово-комунальних послуг за вказаний період складає 3993,75 гривень, що не заперечувалось ні позивачем, ні відповідачем. Суд приходить до висновку, що сума боргу [PERSON] за житлово-комунальні послуги за період з 15.06.2020 року по 30.04.2023 року становить 12175,65 гривень. Сума 3 % річних за період з 15.06.2020 року по 30.04.2023 року становить 336,00 гривень, інфляційне збільшення за період з 15.06.2020 року по 30.04.2023 року становить 1263,12 гривень. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Щодо судових витрат. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору, суд покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас за змістом ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Судом встановлено, що понесені позивачем витрати на правову допомогу в межах розгляду даної справи підтверджуються: копією договору № 02/22 про надання правничої допомоги від 21.11.2022 року, копією додатку № 4 до договору про надання правничої допомоги від 21.11.2022 року, копією акту № 47/22-К від 11.05.2023 року приймання-передачі наданих послуг до договору № 02/22 про надання правничої допомоги від 21.11.2022 року та платіжною інструкцією № 139 від 12.05.2023 року. Судом встановлено, що понесені відповідачем витрати на правову допомогу підтверджуються: копією договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.06.2023 року, копією додаткової угоди № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.06.2023 року, копією акту виконаних робіт від 03.07.2023 року до договору про надання правової допомоги від 20.06.2023 року та квитанцією до прибуткового касового ордера № 20/06-23 від 20.06.2023 року. Враховуючи вище викладене та виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної правової роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат та суми заявлених позивачем судових витрат при поданні позовної заяви та відповідачем при подані відзиву на позовну заяву, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ГАЗОВИХ МЕРЕЖ ТА ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ» витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок та стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ГАЗОВИХ МЕРЕЖ ТА ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 1050 (одна тисяча п`ятдесят) гривень 00 копійок, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, розміру задоволених позовних вимог та виконаної адвокатської роботи по справі та відповідає розміру витрат. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вважає необґрунтованою вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу згідно договору про надання правничої допомоги № 03/22 від 12.01.2022 року та додатку № 1 до нього у розмірі 3000,00 гривень за підготовку заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, адже вказані витрати понесені позивачем у справі № 369/10610/22, а тому не можливо їх стягувати у вказаній справі. Відповідно до ст. ст. 15, 16, 525, 625, ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та

Outcome: partial