Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Промислові ремонти», яке в подальшому було замінено на належного відповідача ТОВ «Промислові-ремонти», та просить стягнути заробітну плату у розмірі 70271,84 грн., посилаючись на те, що він в період з 01.04.2017 року до 27.04.2023 року знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Промислові ремонти», звільнений за згодою сторін. З червня 2022 року заробітну плату підприємство почало виплачувати нерегулярно, і згодом її виплата взагалі була припинена. Адміністрація пояснювала, що заробітна плата нараховується, з неї сплачуються податки і збори, але повністю не виплачується працівникам через відсутність коштів. На звернення позивача про надання йому довідки із зазначенням сум заборгованості, відповідач надати таку інформацію відмовився, а тому доказом про нараховану та виплачену заробітну плату позивач вказує відомості з ПФУ за формою ОК-5 за період з червня 2022 року по березень 2022 року включно та виписку з його банківського рахунку у відділенні ПУМБ про рух коштів в період з 01.01.2022 року по 03.05.2023 року, згідно з якими позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 96934,01 грн., а на платіжну картку перераховано 43635,93 грн. Тобто, борг по заробітній платі за період з червня 2022 року по березень 2023 року становить 53298,08 грн. Крім того при звільненні йому було нараховано до виплати компенсацію за 15 днів невикористаної відпустки у сумі 16973,76 грн., і тому загальна сума належних до виплати коштів становить 70271,84 грн. Також просить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн. Процесуальні дії у справі. 31.05.2023 позовна заява отримана судом. 05.06.2023 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. За клопотанням представника позивача витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 23.08.2023 за клопотанням представника позивача замінено відповідача ТОВ «Промислові ремонти» його правонаступником - ТОВ «Промислові-ремонти». 20.09.2023 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Промислові-ремонти» про заміну відповідача на належного відповідача ТОВ «Кларікс Рем 23». Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. 15.08.2023 представником позивача надано клопотання про заміну відповідача ТОВ «Промислові ремонти» на його правонаступника - ТОВ «Промислові-ремонти», яке було задоволено ухвалою від 23.08.2023. 08.09.2023 від ТОВ «Промислові-ремонти» надійшло клопотання про заміну його на належного відповідача - ТОВ «Кларікс Рем 23», в задоволенні якого було відмовлено ухвалою від 20.09.2023 року. Інших заяв (клопотань) від сторін не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] з 01.04.2017 року по 27.04.2023 року працював в ТОВ «Промислові ремонти» електрогазозварником 5 розряду механічної дільниці з ремонту устаткування. Згідно із записом у трудовій книжці звільнений наказом від 27.04.2023 №1/77у за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України /а.с.6-9/. Згідно з виданою позивачу цим підприємством інформацією від 27.04.2023 підприємство повідомило Позивача про суми, які належать йому до виплати при звільненні, де зазначено, що йому нараховано: оклад за 14 днів, 112 год. у сумі 5335,40 грн., доплата за особливі умови праці 640,25 грн., компенсація за 30 днів відпустки 15375,00 грн. Всього нараховано 21350,65 грн. Із вказаної суми утримано обов`язкових платежів на суму 4376,89 грн., до виплати 16973,76 грн. /а.с.14/. \~ \~ \~ \~З індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України за формою ОК-5, вбачається, що ТОВ «Промислові ремонти", код 40799891, в період з червня 2022 року по березень 2023 року включно нараховував позивачу заробітну плату у наступному розмірі: червень 2022 року 17312,82 грн., липень 2022 року - 7575,17 грн., серпень 2022 року 6500,00 грн., вересень 2022 року 6500,00 грн., жовтень 2022 року 6700,00 грн., листопад 2022 року - 0,00 грн., грудень 2022 року 6700,00 грн.; січень 2023 року 15015,34 грн., лютий 2023 року 15015,34 грн., березень 2023 року 15615,34 грн. Починаючи з липня 2022 року сплата страхових внесків не здійснювалась, а починаючи з квітня 2023 року відсутні нарахування заробітку /а.с.10-12/. Із наданої Позивачем інформації про рух коштів в АТ «ПУМБ» за період з 01.01.2022 року по 03.05.2023 року, видно, що протягом червня грудня 2002 року та в січні-лютому 2023 року на банківській рахунок позивача від ТОВ «Промислові ремонти» надійшло 43635,93 грн. Призначенням платежу вказано - виплата ТОВ «Промремонти» /а.с.15-17/. Інших доказів щодо предмету спору сторонами суду не надано. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові-ремонти», ідентифікаційний код юридичної особи 45136133, є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти», код ЄДРПОУ 40799891 /а.с.40/. Крім того, ТОВ «Промислові-ремонти», код ЄДРПОУ 45136133, зазначено як одного з правонаступників ТОВ «Кларікс Рем 23», код ЄДРПОУ 40799891, при цьому останнє не є правонаступником жодної юридичної особи, як вбачається з відповідного витягу з ЄДРПОУ /а.с.57-61/. З наданої відповідачем копії Рішення № 07/03 від 07.03.2023 єдиного учасника ТОВ «Промислові ремонти» [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] , було вирішено виділити з ТОВ «Промислові ремонти» - ТОВ «Промислові-ремонти» та передати останньому активи та пасиви у вигляді майна ТОВ «Промислові ремонти» згідно з розподільчого балансу /а.с.53/. Відповідно до копії Рішення № 1 єдиного засновника про створення ТОВ «Промислові-ремонти», що створено в результаті виділу з ТОВ «Промислові ремонти», від 11.04.2023, ТОВ «Промислові-ремонти» є правонаступником по майновим та немайновим правам та обов`язкам ТОВ «Промислові ремонти» згідно розподільчого балансу, та несе субсидіарну відповідальність по обов`язкам ТОВ «Промислові ремонти» відповідно до ст.109 ЦК України /а.с.54/. Рішенням № 11/04 єдиного учасника ТОВ «Промислові ремонти» від 11.04.2023 змінено види економічної діяльності Товариства та затверджено розподільчий баланс ТОВ «Промислові ремонти» у зв`язку з реорганізацією ТОВ «Промислові ремонти» шляхом виділу з нього ТОВ «Промислові-ремонти» /а.с.55/. Згідно з копією Розподільчого балансу від 11.04.2023 ТОВ «Промислові ремонти» передає ТОВ «Промислові-ремонти» активи та пасиви, у тому числі поточні зобов`язання на суму 19 578 грн. /а.с.56/. Зміст спірних правовідносин. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини, які регулюють трудові відносини. Норми права, які застосовує суд, та мотиви їх застосування. Статтею ст.43 Конституції України кожному громадянину гарантовано право на працю; на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до\~ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 1 Закону України «Про оплату праці»\~визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. За змістом ч.1\~ст.24 Закону України «Про відпустки»\~у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Нормою ст.47\~КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку, провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Згідно зі ст.116\~КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніш наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми,\~нараховані та\~виплачені працівникові\~при звільненні,\~із зазначенням\~окремо кожного\~виду виплати\~(основна\~та додаткова\~заробітна плата,\~заохочувальні та\~компенсаційні виплати,\~інші виплати,\~на які\~працівник має\~право згідно\~з умовами\~трудового договору\~і відповідно\~до законодавства,\~у тому\~числі при\~звільненні)\~роботодавець повинен\~письмово повідомити\~працівника в\~день їх\~виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 зазначила, що належними звільненому працівникові сумами необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо). Відповідно до ст.109 ЦК України юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно. Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням. Згідно зі ст.619 ЦК України\~договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.\~До пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника.\~Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.\~Особа, яка несе субсидіарну відповідальність, повинна до задоволення вимоги, пред`явленої їй кредитором, повідомити про це основного боржника, а у разі пред`явлення позову, - подати клопотання про залучення основного боржника до участі у справі. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено наступне. ТОВ «Промислові-ремонти» є правонаступником ТОВ «Промислові ремонти» і відповідно до чинного законодавства несе субсидіарну відповідальність з підприємством, де працював позивач, а отже, є належним відповідачем у справі. Доказів на виконання ухвали суду про їх витребування відповідач суду не надав, а тому суд керується доказами, які були надані позивачем. При цьому суд критично ставиться до інформації, наданої відповідачем позивачу при його звільненні, згідно з якою на момент звільнення останнього сума до виплати становить 16973,76 грн., оскільки наданими позивачем доказами доведено, що в період з червня 2022 року по березень 2023 року позивачу було нараховано 96934,01 грн., виплачено 43635,93 грн. З врахуванням заробітної плати за квітень 2023 року у розмірі 16973,76 грн. заборгованість по заробітній платі становить 70271,84 грн. (96934,01 грн. - 43635,93 грн. + 16973,76 грн.). Суд погоджується з таким розрахунком позивача і вважає, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на його користь. Щодо вимоги позивача стягнути заробітну плату без утримання податку та інших обов`язкових платежів суд зазначає наступне. Статтею 67 Конституції України передбачений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК). Згідно із пп.164.2.1 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України\~доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку і є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого на підставі закону виступає роботодавець, який як податковий агент має виконати функції щодо нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу у вигляді заробітної плати. Тому суд, задовольняючи вимоги про стягнення зазначених сум на користь позивача, визначає такі суми без утримання податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення. Аналогічні роз`яснення надавалися судам Пленумом Верховного Суду України в Постанові № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», згідно з пунктом 6 якої, задовольняючи вимогу про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави, оскільки позивач від його сплати звільнений. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання\~щодо стягнення\~витрат на\~правничу допомогу, суд керується критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надано: копію Договору про надання правничої допомоги від 29.04.2023 року, Акт виконаних юридичних послуг за вказаним договором від 30.05.2023 року і квитанцію до прибуткового касового ордера № 11 від 30.05.2023 року, згідно з яким від [PERSON] адвокатом Кривенко І.М. прийнято 10500 грн. /а.с.22-24/. Оскільки відповідач заперечень проти відшкодування позивачу витрат на професійну (правничу) допомогу у зазначеному ним розмірі, не надав, клопотання про зменшення їх розміру не заявив, суд вважає, що підстави для зменшення цих витрат згідно з положеннями ст.137 ЦПК України відсутні і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved