Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

29 травня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість: за кредитним договором №226914801 у розмірі 30050 гривень 00 копійок; за договором позики №3689249 у розмірі 12002 гривні 00 копійок; за кредитним договором №2704814027/324084 у розмірі 8347 гривень 50 копійок, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору.\~ Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 листопада 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №226914801. Відповідно до Реєстру боржників №119 від 02 лютого 2021 року до договору факторингу №28/1118-1 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №226914801. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30050 гривень 00 копійок, з яких: 10500 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 19550 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками. Згідно з умовами вказаного кредитного договору, позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, а саме з 21 жовтня 2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцію, при цьому відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Також, 13 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №3689249, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно п. 1 вказаного договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або дострокового, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №3 від 16 серпня 2021 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12002 гривні 00 копійок, з яких: 4000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 8002 гривні 00 копійок сума заборгованості за відсотками; 0 гривень 00 копійок сума заборгованості за пенею. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, а саме з 14 червня 2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцію, при цьому відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені договором позики. Крім того, 21 лютого 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2704814027/324084, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 30 вересня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30092021, у відповідності до умов якого, ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 30 вересня 2021 року до Договору факторингу №30092021 від 30 вересня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8347 гривень 50 копійок, з яких: 21000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 6247 гривень 50 копійок сума заборгованості за відсотками; 0 гривень 00 копійок сума заборгованості за пенею. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, а саме з 30 вересня 2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцію, при цьому відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Таким чином, всупереч умовам вказаних кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 01 червня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судовий розгляд, роз`яснено відповідачу право на надіслання до суду відзиву на позовну заяву, а позивачу відповіді на відзив. У встановлений судом вищевказаною ухвалою строк, відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву ТОВ « ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до якого відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає. Вказує на відсутність даних про отримання коштів позичальником від яких можливо розрахувати строки невиконання зобов`язання (прострочення зобов`язання) та нарахування процентів за користування кредитними коштами, що фактично позбавляє встановити відлік строку порушеного зобов`язання та правові його наслідки. Щодо стягнення процентів на суму 19550 гривень за користування коштами за договором №226914801 від 30 листопада 2020 року вказала, що з наданого позивачем розрахунку слідує, що на момент укладення договору факторингу 21 жовтня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» існувала заборгованість по відсотках, яка склала 19550 гривень 00 копійок та сума її ніяким чином не змінилася по 30 квітня 2023 року. Відповідно до умов Договору №226914801 кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту та за цей період нараховуються проценти в розмірі 0,25 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, а у випадку користування кредитом понад 30 днів застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування. Тобто позивачем не надано розрахунку процентів за користування коштами з моменту отримання кредитних коштів, що позбавляє можливості встановити правомірність стягнення заборгованості по відсоткам. За змістом Договору №226914801 слідує, що даний договір укладений 30 листопада 2020 року та кредитні кошти надаються строком на 30 днів від дати отримання коштів. Тобто термін дії договору складає 30 днів. Заборгованість по процентам нарахована за період з 21 жовтня 2022 року по 30 квітня 2023 року, що фактично суперечить умовам кредитного договору, адже договір укладений 30 листопада 2020 року та проценти за користування коштами мають рахуватися від 30 листопада 2020 року. Вважає, що нарахована позивачем заборгованість по відсотками за період з 21 жовтня 2022 року по 30 квітня 2023 року здійснена поза межами дії договору. Також стверджує, що письмові повідомлення про відступлення права грошової вимог факторові, тобто від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та від ТОВ «Таліон Плюс», із зазначенням грошової вимоги, їй не направлялися та не були отримані, що фактично є порушенням вимог ч.1 ст.1082 ЦК України. Щодо стягнення процентів на суму 8002 гривні за користування коштами за договором №3689249 від 13 грудня 2020 року вказала, що з наданого позивачем розрахунку слідує, що на момент укладення договору факторингу 16 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» існувала заборгованість по відсотках, яка склала 8002 гривні 00 копійок та сума її ніяким чином не змінилася по 30 квітня 2023 року. Відповідно до умов Договору №3689249 кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту. Позивачем не надано розрахунку процентів за користування коштами з моменту отримання кредитних коштів, що позбавляє можливості встановити правомірність стягнення заборгованості по відсоткам. За змістом Договору №3689249 слідує, що даний договір укладений 13 грудня 2020 року та кредитні кошти надаються строком на 30 днів від дати отримання коштів. Тобто термін дії договору складає 30 днів. Заборгованість по процентам нарахована за період з 16 серпня 2021 року по 30 квітня 2023 року, що фактично суперечить умовам кредитного договору, адже договір укладений 13 грудня 2020 року та проценти за користування коштами мають рахуватися від 13 грудня 2020 року. Вважає, що нарахована позивачем заборгованість по відсотками за період з 16 серпня 2021 року по 30 квітня 2023 року здійснена поза межами дії договору. Також стверджує, що письмові повідомлення про відступлення права грошової вимог факторові, тобто від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та від ТОВ «ФК «ЄАПБ», із зазначенням грошової вимоги, їй не направлялися та не були отримані, що фактично є порушенням вимог ч.1 ст.1082 ЦК України. Щодо стягнення процентів на суму 6247 гривень 50 копійок за користування коштами за договором №2704814027/324084 від 21 жовтня 2020 року вказала, що з наданого позивачем розрахунку слідує, що на момент укладення договору факторингу 30 вересня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» існувала заборгованість по відсотках, яка склала 6247 гривень 50 копійок та сума її ніяким чином не змінилася по 30 квітня 2023 року. Відповідно до умов Договору №2704814027/324084 кредит надається строком на 20 днів від дати отримання кредиту та за цей період нараховуються проценти. Тобто позивачем не надано розрахунку процентів за користування коштами з моменту отримання кредитних коштів, що позбавляє можливості встановити правомірність стягнення заборгованості по відсоткам. За змістом Договору №2704814027/324084 слідує, що даний договір укладений 21 жовтня 2020 року та кредитні кошти надаються строком на 20 днів від дати отримання коштів. Тобто термін дії договору складає 20 днів. Заборгованість по процентам нарахована за період з 30 вересня 2021 року по 30 квітня 2023 року, що фактично суперечить умовам кредитного договору, адже договір укладений 21 жовтня 2020 року та проценти за користування коштами мають рахуватися від 21 жовтня 2020 року. Вважає, що нарахована позивачем заборгованість по відсотками за період з 30 вересня 2021 року по 30 квітня 2023 року здійснена поза межами дії договору. Також стверджує, що письмові повідомлення про відступлення права грошової вимог факторові, тобто від ТОВ «Гоуфінгоу», із зазначенням грошової вимоги, їй не направлялися та не були отримані, що фактично є порушенням вимог ч.1 ст.1082 ЦК України. Зазначає, що представником позивача не наведено та не надано безпосереднього доказу отримання нею кредитних коштів готівковим чи безготівковим способом, а належність їй, в наданих паперових копіях договорів, її анкетних даних, не є свідченням того, що дані кошти були нею отримані та не укладалися відповідні кредитні договори. За вказаних обставин, відповідач просила у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити у повному обсязі. Відповідь на відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до суду не подано. Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Холодняк В.М. у судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести без його та відповідача участі, обставини, викладені у відзиві на позовну заяву підтримує, у задоволенні позову просив відмовити повністю. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, врахувавши позицію представника позивача та представника відповідача, які викладені в їхніх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Судом встановлено, що 30 листопада 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір №226914801, який підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.1.1 вказаного Договору, за цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 10000 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.3, п.1.4 або п.1.5 цього договору. Згідно п.1.2 зазначеного Договору, кредит надається (договір укладається) строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. Відповідно до п.1.3 вказаного Договору, на період строку, визначеного п.1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,25 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Згідно п.1.4 зазначеного Договору, у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення). Відповідно до п.1.5 вказаного Договору, базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку користування кредитом вказаного в п.1.2 договору, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п.1.4 цього договору. Згідно п.1.6 зазначеного Договору, позичальник зобов`язаний повернути товариству кредит, нараховані проценти згідно п.1.3 цього договору не пізніше строку вказаного в п.1.2 цього договору. Відповідно до п.1.7 вказаного Договору, розрахунок сукупної вартості кредиту за дисконтною процентною ставкою та термін платежу згідно строку передбаченого п.1.2 цього договору, зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1 до Договору). Як вбачається з Графіку розрахунків, який є додатком №1 до Договору №226914801 від 30 листопада 2020 року, сторони цього договору погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 30 грудня 2020 року; сума кредиту 10000 гривень 00 копійок; нарахований процент 750 гривень 00 копійок; до сплати (разом) 10750 гривень 00 копійок. Також, до позовної заяви додано Додаткову угоду від 10 грудня 2020 року до Договору №226914801 від 30 листопада 2020 року, укладену між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , згідно якої, зокрема: 1. Сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 500 гривень 00 копійок з 10 грудня 2020 року на строк дії Договору №226914801 від 30 листопада 2020 року на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальника зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору; 2. Сторони домовилися викласти Графік розрахунків (Додаток №1 до Договору) в новій редакції (Додаток №1 до цієї Додаткової угоди) та відобразити у Графіку розрахунків єдиний порядок сплати непогашеної суми кредиту, збільшеної на суму, зазначену п.1 Додаткової угоди. Як вбачається з Графіку розрахунків, який є додатком №1 до Додаткової угоди від 10 грудня 2020 року до Договору №226914801 від 30 листопада 2020 року, сторони цього договору погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 30 грудня 2020 року; сума кредиту 10500 гривень 00 копійок; нарахований процент 775 гривень 00 копійок; до сплати (разом) 11275 гривень 00 копійок. Разом з тим, суд звертає увагу, що ні Додаткова угода від 10 грудня 2020 року до Договору №226914801 від 30 листопада 2020 року, ні Графік розрахунків, який є Додатком №1 до вказаної Додаткової угоди, відповідачем [PERSON] не підписані, ні власноручно, ні електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що Додаткова угода від 10 грудня 2020 року до Договору №226914801 від 30 листопада 2020 року є укладеною. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Так, у позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стверджує, що відповідно до Реєстру боржників №119 від 02 лютого 2021 року до договору факторингу №28/1118-1 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №226914801. Однак, суд звертає увагу, що до позовної заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Реєстр боржників №119 від 02 лютого 2021 року до договору факторингу №28/1118-1 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», за яким, як стверджує позивач, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №226914801, так само як і договір факторингу №28/1118-01, не додано. Одночасно, відповідно до п.1.2 Договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт), «Кредитний договір» - кредитний договір, укладений між первісним кредитором, яким є ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і боржником, право грошової вимоги за яким отримав клієнт на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між клієнтом та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Таким чином, ТОВ «Таліон плюс» за вказаним договором факторингу відчужувало своє право вимоги, яке належало йому на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. Разом із тим, договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , за яким позивач просить стягнути заборгованість, був укладений 30 листопада 2020 року, тобто після укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. За вказаних обставин, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» об`єктивно не мала об`єктивних підстав відчужувати право вимоги за договором №226914801 від 30 листопада 2020 року, який станом на час укладення Договору факторингу №28/118-01 від 28 листопада 2018 року, ще не був укладений. З урахуванням вищевкладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено перехід до нього права вимоги у сумі 30050 гривень 00 копійок за Договором №226914801 від 30 листопада 2020 року, який укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Також, 13 грудня 2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №3689249, який підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Згідно п.1 вказаного Договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п.2 зазначеного Договору позики, параметри та умови позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів: сума позики 4000 гривень 00 копійок; строк позики 30 днів; процентна ставка (базова) за день 1,99% (фіксована); дата надання позики 13 грудня 2020 року; дата повернення позики 12 січня 2021 року; знижена процентна ставка за день 0,01%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%; орієнтовна річна процентна ставка 3,65%; орієнтовна загальна вартість позики 4012 гривень 00 копійок. Згідно п.5 вказаного Договору позики, цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» («Фактор») та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» («Клієнт») укладено Договір факторингу №14/06/21. Відповідно до п.1.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п.1.2 зазначеного Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників №3 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №3689249 у загальній сумі 12002 гривні 00 копійок. Крім того, 21 жовтня 2020 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено Індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №2704814027/324084, яка підписана [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Згідно п.1.1 вказаної Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2100 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.2 зазначеної Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту, кредит надається строком на 20 днів, тобто до 09 листопада 2020 року. Згідно п.1.3 вказаної Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п.1.4 зазначеної Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту, для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, протягом трьох днів з моменту надання кредиту діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,01% на добу. З четвертого дня користування кредитом процентна ставка для такого клієнта нараховується відповідно до пункту 1.3 договору. Згідно п.1.5 вказаної Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту, кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Відповідно до п.2.1 зазначеної Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п.6.1 вказаної Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту, цей договір укладений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Як вбачається з Додатку №1 від жовтня 2020 року до Договору про надання фінансового кредиту №2704814027/324084, сторони договору погодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту: строк, на який надано кредит 20 днів; сума кредиту 2100 гривень; фіксована процентна ставка за день користування 2,5%; сума нарахованих процентів за користування кредитом 2993 гривні 13 копійок. 27 листопада 2020 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до Договору про надання фінансового кредиту №2704814027/324084 від 21 жовтня 2020 року, яка підписана [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.1 вказаної Додаткової угоди, сторони погодили продовжити строк дії договору про надання фінансового кредиту №2704814027/324084 від 21 жовтня 2020 року на термін 48 днів. Згідно п.2 зазначеної Додаткової угоди, строк дії договору про надання фінансового кредиту №2704814027/324084 від 21 жовтня 2020 року з 09 листопада 2020 року до 26 грудня 2020 року. Відповідно до п.3 зазначеної Додаткової угоди, у зв`язку з продовженням строку дії договору, позичальник зобов`язується здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого Графіка розрахунків: строк, на який надано кредит 50 днів; сума кредиту 2100 гривень; фіксована процентна ставка за день користування 2,5%; сума нарахованих відсотків за користування кредитом 1575 гривень 00 копійок; кількість прострочених днів (у разі наявності) 18. 30 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» («Фактор») та ТОВ «Гоуфінгоу» («Клієнт») укладено Договір факторингу №30092021. Відповідно до п.1.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п.1.2 зазначеного Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №30092021 від 30 вересня 2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2704814027/324084 у загальній сумі 8347 гривень 50 копійок. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» доведено факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] договору №226914801 від 30 листопада 2020 року, факт укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №3689249 від 13 грудня 2020 року, факт укладення між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №2704814027/324084 від 21 жовтня 2020 року, а також перехід до позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики)№3689249 від 13 грудня 2020 року та індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту №2704814027/324084 від 21 жовтня 2020 року, натомість є недоведеними укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Додаткової угоди від 10 грудня 2020 року до договору №226914801 від 30 листопада 2020 року, а також перехід до позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за договором №226914801 від 30 листопада 2020 року. У позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стверджує, що останнє за договором факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №226914801 від 30 листопада 2020 року в сумі 30050 гривень 00 копійок, з яких: 10500 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 19550 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками; за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №3689249 від 13 грудня 2020 року в сумі 12002 гривні 00 копійок, з яких: 4000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 8002 гривні 00 копійок сума заборгованості за відсотками, 0 гривень 00 копійок сума заборгованості за пенею; за договором факторингу №30092021 від 30 вересня 2021 року набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2704814027/324084 від 21 жовтня 2020 року в сумі 8347 гривень 50 копійок, з яких: 21000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 6247 гривень 50 копійок сума заборгованості за відсотками, 0 гривень 00 копійок сума заборгованості за пенею. Однак, суд звертає увагу, що позивач ТОВ «ФК «Євпропейська агенція з повернення боргів» як фактор мав за договорами факторингу отримати не лише кредитні договори та договір позики, але і документацію, що стосується перерахування коштів на рахунок боржника, а також заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошових вимог до боржників, тобто мав отримати детальні розрахунки заборгованості за кредитними договорами та договором позики станом на дату відступлення права вимоги. До позовної заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» додано: розрахунок заборгованості за кредитним договором №226914801 від 30 листопада 2020 року за період з 21 жовтня 2022 року по 30 квітня 2023 року, відповідно до якого, станом 21 жовтня 2022 року заборгованість [PERSON] становила 30050 гривень 00 копійок, з яких: 10500 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 19550 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками, та до 30 квітня 2023 року залишилася незмінною; розрахунок заборгованості за кредитним договором №3689249 від 13 грудня 2020 року за період з 16 серпня 2021 року по 30 квітня 2023 року, відповідно до якого, станом 16 серпня 2021 року заборгованість [PERSON] становила 12002 гривні 00 копійок, з яких: 4000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 8002 гривні 00 копійок сума заборгованості за відсотками, та до 30 квітня 2023 року залишилася незмінною; розрахунок заборгованості за кредитним договором №2704814027/324084 від 21 жовтня 2020 року за період з 30 вересня 2021 року по 30 квітня 2023 року, відповідно до якого, станом 30 вересня 2021 року заборгованість [PERSON] становила 8347 гривень 50 копійок, з яких: 21000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 6247 гривень 50 копійок сума заборгованості за відсотками, та до 30 квітня 2023 року залишилася незмінною. Разом із цим, з вищевказаних наданих позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» додатків до позовної заяви, неможливо встановити дійсний розмір заборгованості відповідача за кредитними договорами, періоди за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачем платежів тощо. Зазначені суми заборгованості за кредитами, які встановлені позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є відображенням виключно односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, внаслідок чого не можуть слугувати доказами безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача з огляду на їх неналежність та не допустимість. Належних розрахунків заборгованості відповідача [PERSON] за кредитними договорами та договором позики позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Верховний Суд 30 січня 2018 року у справі №161/16891/15-ц дійшов висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Однак, у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо, на підтвердження перерахування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідно до умов договору №226914801 від 30 листопада 2020 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №3689249 від 13 грудня 2020 року, «Гоуфінгоу» відповідно до умов індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №2704814027/324084 від 21 жовтня 2020 року, кредитних коштів на рахунки відповідача [PERSON] . Верховний Суд України у постанові від 14 червня 2018 року в справі №364/737/17 зазначив, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Таким чином, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», звертаючись до суду з даним позовом, повинен був отримати від первинних кредиторів, у даному випадку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Гоуфінгоу» первинні документи, які підтверджують перерахування на рахунки відповідача [PERSON] чи видачу їй коштів за вищевказаними кредитними договорами та договором позики, а також розміру заборгованості за ними. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Створені позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» документи, які містять інформацію про розмір заборгованості відповідача [PERSON] , не є належними доказами фактичного отримання відповідачем коштів від позикодавців або здійснення розрахункових операції в її інтересах. За вказаних обставин, суд позбавлений об`єктивної можливості перевірити розмір нарахованих сум боргу та процентів. Звертаючись до суду, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, однак не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не довів заявлених позовних вимог, що є його, а не відповідача, процесуальним обов`язком, передбаченим статтями 12, 13, 81 ЦПК України. Вказаний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 03 серпня 2022 року у справі №156/268/21. Крім того, як у своїй позовній заяві до суду ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», так і у клопотанні представника позивача, яке надійшло до суду на судовий виклик у судове засідання, просив розглянути справу у його відсутність та у призначенні засідання не з`являвся, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа № 755/18920/18, провадження № 6117205ск19. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено належними та допустимими доказами заявлені вимоги, внаслідок чого підстави для задоволення позову відсутні. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволенню не підлягають у повному обсязі, відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed