Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Свої вимоги мотивувала тим, що вона являється внучата племінниця [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/20 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності виданого міськвиконкомом 10.07.1986 року. Згідно рішення народного суду м. Черкаси від 04.11.1971 року [PERSON] визнана недієздатною. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської Ради депутатів трудящих від 08 грудня 1971 року [PERSON] призначений опікуном, а її майно знаходилося під його доглядом. Відповідно до довідки Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату від 20.12.2002 року №178 померла [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] не оформив спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до Домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] [PERSON] була прописана за вказаною адресою з 11.12.1982 року. Станом на момент смерті [PERSON] , проживали та були прописані за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.01.2009 року визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в Першу державну нотаріальну контору, строком два місяці, після смерті його тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , однак, з невідомих їй причин [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подав. Позивач зазначає, що її батько [PERSON] помер [INFO] , та після його смерті у встановлений законом порядок вона звернулася до Першої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 01.02.2023 року їй було видано свідоцтво на спадщину за заповітом на 57/100 часток домоволодіння з відповідною частиною господарських та прибудинкових споруд, що знаходяться в [ADDRESS] . Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно 1/20 житлового будинку за адресою [ADDRESS] їй було відмовлено та надано роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між нею та [PERSON] та підтвердження факту прийняття спадщини спадкодавцями. З метою підтвердження родинних відносин з [PERSON] вона зверталась до органів РАЦС, однак, їй було відмовлено, оскільки у відповідних електронних реєстрах відсутні записи. Також нею отримано відповідь з Державного Архіву Черкас якої області від 01.03.2023 року № К-27/05-08 про відсутність актових записів про народження [PERSON] та [PERSON] . Просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є двоюрідною бабою [PERSON] . Встановити факт прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини в порядку спадкування за законом щодо майна 1/20 житлового будинку по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/20 житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, яка належала [PERSON] , та яка померла [INFO] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовного засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] - адвокат Юрченко Т.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Представник відповідача Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.01.2009 року визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в Першу державну нотаріальну контору строком два місяці, після смерті його тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказаним рішенням встановлено, що відповідно довідки КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації «від 05 липня 2007 року [PERSON] є власником 57/100 частин будинковолодіння по [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого держнотконторою 30.05.2000 року №1-1740. [PERSON] належить 1/20 частки будинковолодіння по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності виданого міськвиконкомом 10.07.1086 року №б/н. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину виданого держнотконторю 30.05.2000 року №1-1740 [PERSON] є спадкоємцем свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно рішення народного суду м. Черкаси від 04.11.1971 року [PERSON] визнана недієздатною. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської Ради депутатів трудящих від 08 грудня 1971 року [PERSON] призначений опікуном [PERSON] , а її майно знаходилося під його доглядом. Відповідно до довідки Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату від 20.12.2002 року №178 [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, [PERSON] , який помер [INFO] не оформив спадщину після смерті [PERSON] , то відповідно до ст. 1265 ч.1 ЦК України [PERSON] являється спадкоємцем п`ятої черги за законом майна його тітки - [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Дошлюбне прізвище [PERSON] було « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . [PERSON] являється батьком позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , позивачка [PERSON] зверталася у встановлений законом порядок до Першої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 332942249 від 19.05.2023, зокрема, [PERSON] на праві власності належить 57/100 часток будинку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] на праві власності належить 1/20 частка будинку за вказаною адресою. 01.02.2023 року позивачі видано свідоцтво на спадщину за заповітом на 57/100 часток домоволодіння з відповідною частиною господарських та прибудинкових споруд, що знаходяться в [ADDRESS] . Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зверталася до Першої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідної баби [PERSON] , однак, нотаріус своєю постановою від 29.03.2023 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю можливості підтвердження факту родинних відносин та факту прийняття спадщини. [PERSON] з метою підтвердження її родинних відносин з [PERSON] зверталась до Державного архіву Черкаської області та отримала відповідь № К-27/05-08 від 01.03.2023 року про відсутність актових записів про народження [PERSON] та [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що [PERSON] є двоюрідною бабою [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає доведеним факт родинних відносин між позивачкою та померлою [PERSON] , та те, що остання є двоюрідною бабою [PERSON] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Частиною 2 ст. 529 ЦК УРСР визначено, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем, вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйняття і ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують в рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статі дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку викладених у постанові Верховного суду від 03.11.2021 року у справі № 452/938/18 що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, довідка державної податкової служби про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки, інші документи, а також висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 296/289/19 про те, що суд касаційної інстанції бере до уваги, що предметом доказування у цій справі є обставини майже тридцятирічної давнини і достовірність та точність повідомлених свідками відомостей можна обґрунтовано поставити під сумнів. В даному випадку встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] та користувалися 1/20 будинку за вказаною адресою, що підтверджується Домовою книгою для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] . Крім того, враховуючи те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.01.2009 року встановлено, що згідно рішення народного суду м. Черкаси від 04.11.1971 року [PERSON] визнана недієздатною, та те, що рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської Ради депутатів трудящих від 08 грудня 1971 року [PERSON] призначений опікуном [PERSON] , а її майно знаходилося під його доглядом, суд прийшов до висновку, що після смерті [PERSON] , її брат [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме 1/20 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] , тобто прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до Домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] [PERSON] була прописана за вказаною адресою з 11.12.1982 року. Станом на момент смерті [PERSON] , проживали та були прописані за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] . Позивач обґрунтовувала свої вимоги про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] відповідно до статті 549 ЦК Української РСР прийняли спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Даний факт підтверджено наявними в матеріалах доказами. Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (частина перша статті 264 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Особа, яка фактично вступила в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, повинна довести цей факт у суді шляхом подання будь-яких фактичних даних, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги. Отже враховуючи викладене, суд вважає доведеним вимогу позивачки про встановлення факту прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини в порядку спадкування за законом щодо майна 1/20 житлового будинку по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в загальному порядку, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що померлій [PERSON] на момент смерті належало 1/20 часток будинку за адресою: [ADDRESS] , однак, [PERSON] та [PERSON] після її смерті із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Після винесення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.01.2009 року, яким визначено було [PERSON] , додатковий строк на прийняття спадщини, проте він в нотаріальну контору заяву так і не подав та спадщину не оформив. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому з метою захисту їх особистих прав, суд вважає що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved