Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що 31.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 30018-01/2022, за умовами якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит у розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 31.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 31012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 31012023 від 31.01.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 23645,00 грн. з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18645,00 грн. сума заборгованості за відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 30018-01/2022 у розмірі 23645,00 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 25.09.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. 09.10.2023 від відповідача надійшов Відзив на позов. Згідно Відзиву просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що до позовної заяви не було додано фінансовий документ, що може підтвердити наявність факту отримання кредиту: видатковий ордер або заява на видачу готівки. Відповідач наголошує та тому, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України». Також, в матеріалах справи відсутній розрахунок нарахованих відсотків в розмірі 18645,00 грн. Нарахування процентів здійснено поза межами строку кредитування, після 01.03.2022, що є недопустимим. Вважає, що позивач не набув права вимоги за кредитним договором, оскільки позивачу не було передано реєстр боржників за договором від 31.01.2022, відсутні докази оплати за договором факторингу. 24.03.2022 відповідач призваний у ЗСУ по мобілізації. Посилаючись на п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зазначив, що проценти за користування кредитом не нараховуються. 17.10.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Додатково надано первинні документи на підтвердження отримання відповідачем кредиту, розрахунок нарахування процентів за користування кредитом. Вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів неотримання кредитних коштів. Позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що він визнає позовні вимоги в частині заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2500 грн., оскільки 20.11.2022 ним було сплачено 2500 грн. в рахунок погашення заборгованості. Щодо позовних вимог в частині стягнення відсотків зазначив, що визнає розмір суми за відсотками у розмірі 3125,00 грн., які були нараховані по 23.03.2022 включно. В іншій частині просив відмовити. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що Судом встановлено, що 31.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 30018-01/2022. 31.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 31012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 31.01.2023 до Договору факторингу №31012023 від 31.01.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №30018-01/2022 в розмірі 23645,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18645,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору. Незважаючи на це, відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором. Відповідач свої договірні зобов`язання перед позивачем не виконав, допустивши прострочення та утворення заборгованості у розмірі 23645,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18645,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач посилається на те, що 20.11.2022 ним було сплачено 2500 грн. в рахунок погашення заборгованості. Однак суд не може узяти до уваги таке твердження відповідача. Так, згідно Заявки від 20.11.2022 на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту, підписану відповідачем [PERSON] , останній станом на 20.11.2022 оплатив суму у розмірі 2500 грн необхідну для відстрочення виконання зобов`язання відповідно до п.4.6 Правил. Згідно Додаткової угоди до договору про надання фінансового кредиту №30018-01/2022 від 31.01.2022, сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 20 днів, тобто до 09.12.2022, будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються. Як передбачено ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На думку суду умови договорів приєднання, які розроблені банком, повинні бути доступними та в повній мірі зрозумілими усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли умови на які він посилається. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №30018-01/22 від 31.01.2022 за тілом кредиту у розмірі 5000 грн. підлягають задоволенню. Щодо відсотків суд зазначає наступне. Згідно розрахунку, наданого представником позивача, відсотки за користування кредитом [PERSON] перед позивачем за період 31.01.2022 по 30.01.2023 становить 18485,00 грн. 24.03.2023 згідно військового квитка, [PERSON] призваний у Збройні сили України по мобілізації. Згідно ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. З огляду на вищезазначене, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків за кредитом за період з 31.01.2022 по 23.03.2022 включно у розмірі 3125,00 грн. В іншій частині слід відмовити з урахуванням наведених обставин. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитними договорами вбачається, що відповідач не виконав своє зобов`язання за кредитним договором: не погасив тіло кредиту та не сплатив відсотки, а тому відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства заборгованість в сумі 8125 грн., з яких 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3125 грн. сума заборгованості за відсотками, підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 922 грн. 22 коп. (8125 грн. х 2684 грн. : 23645 грн.).

Outcome: partial