Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

19.09.2023\~року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] ,\~ [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь документально підтверджені судові витрати, пов"язані з оплатою на професійну правничу допомогу адвоката. В судовому\~засіданні представник\~позивача позовні\~вимоги [PERSON] підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві і просив їх задоволити. Проте, просив не стягувати в користь позивача судові витрати, пов"язані з оплатою на професійну правничу допомогу адвоката в зв"язку з їх добровільною оплатою відповідачем. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~прибув.\~Натомість від\~нього поступила\~заява,\~в якій\~не заперечив\~щодо стягнення\~з нього аліментів на утримання дитини в розмірі по 3000 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, розгляд справи просить проводити у його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони по\~справі перебувають\~у шлюбі,\~який зареєстровано 10.08.2019\~року у Надвірнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 182 (а.с.10). За час\~перебування в\~шлюбі у\~них народилася\~одна дитина:\~дочка [PERSON] ,\~ [INFO] . Батьками записані сторони по даній справі: [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.11). З`ясовано також,\~що в даний час позивач звернулася в Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В ході\~судового розгляду\~перевірено,\~що позивач разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , проживають в будинку її батьків за адресою: [ADDRESS] , що стверджується витягом про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку за № 880052 від 14.09.2023 року, виданою адміністратором відділу УНАП Надвірнянської міської ради (а.с.8). З часу припинення подружніх стосунків відповідач перестав надавати належну матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки від їхнього шлюбу [PERSON] , [INFO] . Позивач сама не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітню дочку від їхнього шлюбу з відповідачем, в зв"язку з цим зазнає значних труднощів через відсутність належної матеріальної допомоги із сторони відповідача. Вона працює медичною сестрою в КНП "Надвірнянська центральна лікарня", де отримує невисоку заробітну плату і тільки 06.09.2023 року приступила до роботи після перебування у відпустці по догляду за дитиною. Будь-яких інших доходів, в тому числі від ведення підсобного господарства не має, підприємницькою діяльністю не займається. З акту обстеження матеріально-побутових умов № 1153 від 14.09.2023 року, складеного депутатом Надвірнянської міської ради, вбачається, що [PERSON] разом з дочкою проживає в батьківській хаті за адресою: [ADDRESS] . Позивач сама виховує неповнолітню дочку [PERSON] , матеріальну допомогу на виховання дитини її батько не надає, разом із позивачем та їхньою дочкою не проживає (а.с.9). Суд констатує, що відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.7 СК України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства», завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2023 року становить 2272 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні. Із урахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, матеріального становища дитини, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свою неповнолітню дитину в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, і належних та достатніх доказів його важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, в ході судового розгляду не встановлено. За вказаних\~обставин і\~з врахуванням\~того,\~що обов`язок\~утримувати дітей\~є рівною\~мірою обов`язком\~як матері\~так і\~батька,\~суд вважає,\~що відповідач\~має змогу\~надавати матеріальну\~допомогу на\~утримання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] ,\~ [INFO] , а саме по 3000 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд зазначає, що згідно вимог ст.191\~СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 19.09.2023року. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на неповнолітню дитину звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України \~1073\~грн.\~60\~коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved