Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «Кредитсервіс» звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в розмірі 29883,00 грн, судового збору в розмірі 2684,00 грн та 7000 грн витрат на правничу допомогу. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що 11.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальності «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 210311-003. Кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 11 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором. Позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користуванням до закінчення строку дії договору згідно графіку, передбаченого договором, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Невід`ємною частиною цього договору є Внутрішні правила надання фінансових послуг ТОВ «Кредитсервіс». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил. Сторони домовились, що кредитодавець при підписанні цього договору та при укладенні додаткових угод до нього може використовувати факсимільне відтворення підпису (факсиміле), аналоги власноручних підписів їх уповноважених осі за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного - числового підпису або іншого аналогу власноручного підпису. Кредитний договір № 210311-003 від 11.03.2021 було підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER] (11.03.2021 15:21:49). Відповідно до кредитного договору, клієнту було надано кредит у сумі 11000,00 грн строком дії договору до 11.03.2022. Відповідно до Умов кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5 % (сума одноразової комісії складає 825,00 грн). Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника. Умовами Кредитного договору передбачено: позичальник має зробити 12 щомісячних платежів; позичальник повинен вносити платежі щомісячно до 11 числа відповідного місяця включно. На банківський рахунок позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 10175,00 грн, із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена кредитним договором, у розмірі 7,5 %, що в грошовому еквіваленті 825,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту та оплату процентів згідно Графіку платежів, який є невід`ємною частиною Договору. Згідно з п. 3.1. кредитного договору, за користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю проценти, зазначені на першій сторінці Договору. Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом. Відповідно до п. 3.2. кредитного договору, плата за користування кредитом, вказана в договорі, нараховується щомісячно та розраховується від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів стягуються разові проценти, вказані у договорі від загального розміру кредиту. Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника. Згідно з п. 3.3. кредитного договору, загальна вартість кредиту зазначена на першій сторінці договору. Частка основної суми та процентів в цій фіксованій сумі розраховується кредитодавцем згідно Умов кредиту зазначені на першій сторінці договору. Останній платіж коригується, виходячи із залишку основної суми та несплачених процентів. Відповідно до п. 3.4. кредитного договору, процентна ставка за цим договором є фіксованою. Згідно з п. 3.7. кредитного договору, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочені до повернення проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту; у другу чергу сплачуються проценти за користування кредитом та сума кредиту; у третю чергу сплачуються пеня, штрафи та інші платежі відповідно до договору. На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором № 210311-003 від 11.03.2021 станом на 10.04.2023 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Кредитсервіс» становить 29883,00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10083,33 грн; прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн; прострочена заборгованість за процентами 18974,67 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією 0,00 грн; строкова заборгованість за процентами 825,00 грн; строкова заборгованість за штрафами та пенею 0,00 грн. Станом на дату 10.04.2023 TOB «Кредитсервіс», що заборгованість з кредитним договором № 210311-003 від 11.03.2021 не погашена. У зв`язку із порушенням кредитних зобов`язань зі сторони відповідача, 24.04.2023 відповідно до кредитного договору, представник кредитодавця направив на адресу реєстрації та місце проживання відповідача, досудову вимогу щодо дострокового погашення заборгованості. Відповідно до витягу із AT «Укрпошта», відправлення 11.05.2023 повернулось на адресу відправника. Дане свідчить про ухилення відповідача від отримання поштової кореспонденції. Тобто, відповідач свідомо не скористалась своїм правом на отримання строку для погашення заборгованості за кредитним договором. Вжити заходів досудового врегулювання спору ТОВ «Кредитсервіс» не вдалося. Просить позов задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 21.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Окрім цього, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, просить суд розстрочити виконання рішення суду на 10 місяців шляхом сплати щомісячних платежів на рахунок позивача. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18.10.2023, є дата складення повного судового рішення 23.10.2023. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 1.2., 4.1, 4.2. Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс», 2021 рік, ТОВ «Кредитсервіс» є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки у банківських установах, може мати круглу печатку, кутовий штамп з власним найменуванням, бланки, торговельну марку (знак для товарів та послуг), іншу атрибутику юридичної особи. Товариство створюється з метою надання фінансових послуг, отримання прибутку та наступного його розділу між учасниками токарства за їх рішенням згідно цього статуту та чинного в Україні законодавства. Предметом діяльності товариства є: надання фінансових послуг, зокрема надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. 04.11.2021 проведено його державну реєстрацію, що підтверджується випискою з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.11.2021. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 11.09.2018, товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс», що знаходиться за адресою вулиця Євгена Коновальця,36 - Д, офіс 63 м. Київ, 01133, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 41125531, зареєстрована як фінансову установу відповідно до розпорядження комісії № 1608 від 11.09.2018, за реєстраційним номером 13103832, серія та номер свідоцтва ФК № 1094 від 11.09.2018, код фінансової установи 13. Судом встановлено, що 11.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір №210311-003, за умовами якого ТОВ «Кредитсервіс» надало відповідачу кредит в сумі 11000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Строк дії договору встановлено до 11.03.2022 року, тобто 365 днів. Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER]. Відповідно до п.2.2 договору позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користування до закінчення строку дії договору згідно графіку, передбаченого цим договором, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. У розділі 3 вказаного кредитного договору визначено порядок та розміри плати за користування кредитом та порядок повернення кредиту. Відповідно до п.3.1-3.2 кредитного договору за користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю проценти, зазначеній на першій сторінці договору. Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом. Плата за користування кредитом , вказана в договорі, нараховується щомісячно та розраховується від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів, стягуються разові проценти, вказані в договорі від загального розміру кредиту. Разові проценти стягуються із суми кредиту, у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника. Факт укладення вказаного договору також підтверджується наданою позивачем довідкою про укладення договору №10/04-9 від 10.04.2023 року у якій зазначено реєстраційні дані та номер телефону позичальника, відомості про умови наданого кредиту, дату та час подання заявки на укладення кредитного договору-11.03.2021 року о 15:21:23 год та підтверджено, що ідентифікація позичальника здійснювалась в інформаційно-телекомунікаційній системі https://recredit.ua, акцепт оферти здійснено позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора [NUMBER], який направлений позичальнику 11.03.2021 року об 15:21:49 год. на номер мобільного телефону: [NUMBER] . Окрім цього, 11.03.2021 року відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту на умовах кредитного продукту «12 місяців», в якому вказані умови кредитування: сума кредиту 11000,00 грн, строк кредитування - 12 місяців, процентна ставка 97,5 % річних; тип процентної ставки-фіксована; платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору-комісія за оформлення кредиту 7,5% від суми кредиту; спосіб надання кредиту безготівковий; мета отримання кредиту - споживчі цілі; загальні витрати за кредитом-10725,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту - 21725,00 грн; кількість платежів за кредитом -12; розмір платежів-1741,67 грн. щомісячно. Своїм підписом (електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER]) відповідач підтвердила, що вона отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 10175,00 грн. що підтверджується копією платіжного доручення №506 від 11.03.2021 року про перерахунок суми кредиту на визначений в кредитному договорі рахунок, з вирахуванням комісії 7,5 % за оформлення кредиту у розмірі 825,00 грн. Проте, відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання та не дотримується терміну повернення наданого їй кредиту. Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором №210311-003 від 11.03.2021 року, заборгованість [PERSON] станом на 10.04.2023 року не погашена та складає 29883,00 грн., з яких: 10083,00 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн.- прострочена заборгованість за комісією; 18974,00 грн - прострочена заборгованість за процентами; 0,00 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн.- строкова заборгованість за комісією; 825,00 грн - строкова заборгованість за процентами; 0,00 грн.- строкова заборгованість за штрафами і пенями. З метою досудового врегулювання спору позивачем рекомендованим листом №2023/232 від 19.04.2023 року направлено на адресу реєстрації відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) та на адресу проживання відповідача ( [ADDRESS] ), досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, в якій зазначив про необхідність погашення боргу за кредитом у розмірі 29883,00 грн. у 30-денний термін з моменту отримання зазначеної вимоги. Однак зазначена вимога відповідачу не вручена та згідно трекінгу відстеження поштового відправлення АТ «Укрпошта» повернута відправнику із відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує наступні норми права. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із вимогами ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до вимог ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За частиною першою ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1, 2 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. За приписами ч.1, 2 ст.12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тож, виходячи з умов кредитного договору, укладеного між сторонами, враховуючи те, що відповідач отримала від позивача грошові кошти (кредит) на умовах визначених договором, які в добровільному порядку не повернула та не надала суду будь-яких заперечень щодо обґрунтованості наведеного позивачем розрахунку боргу за кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Кредитсервіс» підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №210311-003 від 11.03.2021 року у розмірі 29883,00 грн., з яких: 10083,00 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 18974,00 грн - прострочена заборгованість за процентами; 825,00 грн - строкова заборгованість за процентами. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на підставі наданих стороною позивача доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконує, відповідачем доводи позову не спростовані та не надано суду докази належного виконання кредитних зобов`язань, а відтак суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Що стосується розподілу судових витрат по даній справі, суд констатує наступне. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Разом з тим суд звертає увагу, що у відповідності до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №753/15683/15. Згідно ч.5 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначено вище, правнича допомога надавалась позивачу ТзОВ «Кредитсервіс» адвокатським об`єднання «Правовий діалог» на підставі договорупро надання правової допомоги №25-01/2023від 25.01.2023 року. На підтвердження понесених витрат суду надано копію договору про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25 січня 2023 року, укладеного між АО «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» та ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС», за яким розмір винагороди складає 7000 грн; довіреність №1 від 19 травня 2023 року, виданої ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС», якою уповноважено Мартиненка В.В. представляти інтереси товариства; копію свідоцтва про право на зайняття Мартиненком В.В. адвокатською діяльністю; копію акта прийому-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25 січня 2023 року - вартість професійної правничої (правової) допомоги становить 7000 грн; платіжну інструкцію № 4581 від 15 червня 2023 року про сплату ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» на користь АО «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000 гривень. Відповідач [PERSON] просить зменшити витрати на правничу допомогу адвоката. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, складність справи та виконані адвокатом роботи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також враховуючи клопотання відповідача щодо зменшення судових витрат, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн 00 коп. Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору слід повернути позивачці з державного бюджету, а саме 1342 грн. Крім того, 1342 грн сплаченого судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Відповідачем подана заява про розстрочення виконання рішення суду. Заява мотивована тим, що на даний момент відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі. Враховуючи майновий стан, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду у частині стягнення заборгованості на строк 10 місяців шляхом стягнення щомісячних платежів у розмірі 29883.00 грн та розстрочити виконання рішення суду у частині стягнення судового збору на 12 місяців шляхом стягнення щомісячних платежів у розмірі 2988,30 грн.

Outcome: approved