Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , у якому просить визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за місцем проживання: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що з 23.06.2016 по 16.12.2021 перебував із відповідачем у шлюбі, від якого народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Після розлучення діти залишилися проживати разом з батьком, питання про місце проживання дітей не вирішувалося, між сторонами існує лише усна домовленість. Позивач вказує, що відповідач почала висловлювати вимоги щодо проживання дітей разом з нею, вказуючи, що може забрати їх у будь-який момент. Відповідач по справі давно не з`являлася до дітей, не спілкується з ними, участі в їх утриманні не бере. Діти називають мамою дружину позивача [PERSON] . Родина [PERSON] та [PERSON] з дітьми Львом та Тамілою перебувають під соціальним супроводом сімей/осіб, які перебувають у складаних життєвих обставинах з 20.09.2022 року, відповідно до рішення Управління соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про надання/відмову в наданні соціальних послуг від 14.09.2022року №175, та проживають за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказав, що рішення суду про визначення місця проживання дітей разом з батьком надасть йому змогу без дозволу їх матері вивезти дітей за кордон з метою їх оздоровлення, а також надасть змогу вирішити у судовому порядку питання про стягнення аліментів та/або додаткових витрат на дітей з відповідача. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.01.2023 відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання. Надано відповідачу строк на подання відзиву на позов. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить задовольнити посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Будь - яких заяв, клопотань до суду від відповідача не надходило. Своїм право на подання відзиву відповідач не скористалася. Представник третьої особи був повідомлений належним чином про місце і час судового розгляду, з клопотання про відкладення розгляду справи не звертався. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. Відповідно до статей 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Із матеріалів справи вбачається, що 23 червня 2016 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено та зареєстровано шлюб Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року у справі №752/20260/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 04.08.2016 року; дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 15.08.2017 року. [PERSON] працює на посаді фахівець ділянки сортування особливих відправлень (Київ) у ТОВ «Нова пошта» з окладом згідно штатного розпису з 04.07.2022 року (наказ №124-К від 01.07.2022 року) по теперішній час, що підтверджується довідкою від 11.07.2022 року №3372. Батько дітей належним чином приділяє увагу здоров`ю дітей, що підтверджується копіями довідок від 21.11.2022 року, виданими Амбулаторією №11 по обслуговуванню дитячого населення Управління охорони здоров`я Центру первинної медико-санітарної допомоги Печерського району м. Києва Згідно відповіді Печерського районного у місті Києві центру соціальних служб від 25.11.2022 №01-40/633 родина [PERSON] та [PERSON] з дітьми Білопольським Львом та Тамілою перебувають під соціальним супроводом сімей/осіб, які перебувають у складаних життєвих обставинах з 20.09.2022 року, відповідно до рішення Управління соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про надання/відмову в наданні соціальних послуг від 14.09.2022року №175. Родина проживає за адресою: [ADDRESS] . Діти відвідують Денний Центр «Право на здоров`я», в якому проводяться майстер класи та інші заходи, які проводяться на базі Печерського районного у м. Києві центрі соціальних служб. Найчастіше діти відвідують Центр разом з [PERSON] (цивільною дружиною [PERSON] ), діти називають її мамою. Мати дітей, [PERSON] , [INFO] , дітей до Центру ніколи не приводила. Заклад дошкільної освіти №458 при Управлінні освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в м. Києві державної адміністрації у відповіді від 0112.2022 №22 повідомив, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відвідують заклад дошкільної освіти з 17 вересня 2019 року. Дітьми опікується батько [PERSON] та співмешканка [PERSON] , котру діти називають мамою. Діти доглянуті, охайні, садок відвідують регулярно. Про [PERSON] нічого не відомо, вона не приходила в дошкільний заклад, дітьми не опікувалася. Згідно відповіді дошкільного навчального закладу №424 Печерської районної у м. Києві державної адміністрації від 22.12.2022 №49/22 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] відвідують заклад з 01.06.2022 року по даний час. Дітьми опікується батько [PERSON] та його цивільна дружина [PERSON] , яку діти називають мамою. [PERSON] , [INFO] в дошкільному навчальному закладі №424 протягом зазначеного періоду не з`являлася. Центр по роботі з дітьми та молоддю за місцем проживання Печерського району міста Києва у листі від 22.12.2022 №24 повідомив, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідують клуб за місцем проживання « [PERSON] » за наступним графіком: [PERSON] : понеділок 14:30-16:00, субота 11:00-12:30 (хореографічний гурток - брейкданс), [PERSON] : вівторок та четвер 14:30-16:00 (хореографічний гурток - хіп-хоп). Найчастіше дітей, [PERSON] та [PERSON] до клубу за місцем проживання « [PERSON] » супроводжує цивільна дружина [PERSON] [PERSON] та батько [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , у клубі за місцем проживання « [PERSON] » ніколи не з`являлася. [PERSON] не турбується про фізичний, моральний, ментальний розвиток дітей, взагалі не цікавиться. Відповідно до ч. 1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З матеріалів справи не вбачається між батьками конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків по відношенню до дітей та їх реалізації. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Мати дітей не надала доказів, що визначення місця проживання сина та дочки разом з батьком буде суперечити їх інтересам. У той же час мати заперечень проти визначення місця проживання дітей з батьком відповідач у розпорядження суду не надала, оскільки після розлучення діти залишилися проживати з ним. Згідно з висновком комісії з питань захисту прав дитини Печерської районної в місті Києві державної адміністрації №105/01-875/В-140 від 08.06.2023 року, рекомендовано визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з їх батьком [PERSON] . Враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дітей разом з батьком не суперечитиме їхнім інтересам, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність сина та дочки до батька, вік дітей, а також те, що в даному випадку відповідач не надала доказів, що визначення місця проживання дітей з батьком буде суперечити їхнім інтересам, заперечень щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком від відповідача на час розгляду справи не надійшло, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог [PERSON] та визначення місця проживання дітей разом з батьком. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати пропорційно до задоволених вимог. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду у розмірі 992,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved