Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

13.09.2023 р. позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача Баришівської селищної ради Броварського району Київської\~області\~ про визнання права власності на майно. В обґрунтування позову зазначили, що\~\~відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було реалізоване право на приватизацію\~\~ квартири розташованої\~ по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~11 жовтня 1995 року\~ позивачами було отримано свідоцтво про право власності на житло\~ № [NUMBER] виготовленого Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива». Згідно даного свідоцтва\~ співвласниками\~\~ квартири розташованої\~ по [ADDRESS] являються: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дане свідоцтво в подальшому\~ позивачами було зареєстроване в органах БТІ. Нещодавно звернувшись до нотаріальної контори з наміром посвідчити договір дарування часток у квартирі від імені [PERSON] та [PERSON] на ім`я [PERSON] нотаріусом позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та\~ повідомлено, що в свідоцтві № 1455 від 11 жовтня 1995 року виданого на квартиру [ADDRESS] орган приватизації зазначений Госпрозрахункове бюро «Альтернатива», яке не являлося органом приватизації з правом видачі свідоцтва про право власності на житло, цій організації делегувались повноваження щодо проведення технічних робіт, а саме: підготовка документів для приватизації, виготовлення технічної документації, проведення розрахунків, а свідоцтво про право власності на об`єкт приватизації відповідно до Закону України «Про малу приватизацію» повинно було бути видане органом приватизації, який виніс відповідне розпорядження. В розпорядженні органом приватизації зазначений «Баришівський районний комбінат Комунальних підприємств». В зв`язку зазначеними невідповідностями в нотаріальній конторі позивачам було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на квартиру на відповідні частки за всіма співвласниками. В зв`язку з вищевикладеним, позивачі\~звернулися до суду із\~вищевказаним\~позовом, який просили\~задовольнити у повному\~обсязі. Ухвалою суду від\~14.09.2023р. відкрито\~провадження у вищевказаній\~цивільній\~справі та вирішено\~розглядати справу за правилами загального\~позовного\~провадження. Проведення\~підготовчого\~засідання\~призначено на 24.10.2023р. 24.10.2023\~р. на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача \~Баришівської селищної ради Броварського району Київської області - щодо визнання позову та розгляду справи у відсутність представника відповідача. 24.10.2023 р. на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] щодо розгляду справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст.\~206\~ЦПК України передбачено, що у\~разі\~визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних\~підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове\~засідання\~всіх\~учасників\~справи\~чи в разі, якщо\~відповідно до положень\~цього\~Кодексу, розгляд\~справи\~здійснюється судом за відсутності\~учасників\~справи, фіксування судового процесу за допомогою\~звукозаписувального\~технічного\~засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе\~розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши\~матеріали\~справи, суд прийшов до висновку, що\~позов\~підлягає\~задоволенню з наступних\~підстав. Судом встановлено, що 24.06.1993 р. [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) був виданий ордер на жиле приміщення № [NUMBER] на квартиру\~ розташовану\~ по [ADDRESS] \~(а.с. 14). 20.01.1995\~року органом\~приватизації «Баришівським районним комбінатом Комунальних підприємств» було винесено розпорядження №13\~ про дозвіл [PERSON] та членам його сім`ї на приватизацію квартири розташовану\~ по [ADDRESS] \~(а.с. 15).\~ 11 жовтня 1995 року\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було отримано свідоцтво про право власності на житло\~ № [NUMBER] виготовленого Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива»\~ на квартиру розташовану\~ по [ADDRESS] \~(а.с.16). 12.09.2023 року нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори Малиновською Н. В. листом №1033/01-16 від 12.09.2023 року було відмовлено позивачам у вчиненні нотаріальної дії\~ посвідченні договору дарування квартири\~ розташованої по [ADDRESS] (а.с. 25). Положеннями статей\~15,\~16 ЦК,\~статтею 4ЦПК\~передбачено, що\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом\~своїх\~порушених, невизнаних\~або\~оспорюваних прав, свобод чи\~законних\~інтересів. За змістом\~частини\~другої\~статті 16\~ЦК\~способом захисту\~цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Відповідно до ст.. 331 ЦК України\~передбачено, що Право власності на нову\~річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо\~інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції\~України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно\~позбавлений\~цього права чи\~обмежений у його\~здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть\~виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі\~рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу. Статтею 392 Цивільного кодексу України\~передбачено, що\~власник майна може\~пред`явити\~позов про визнання\~його права власності, якщо\~це право оспорюється\~або не визнається\~іншою особою, а також у разі\~втрати ним документа, який\~засвідчує\~його право власності. У ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~визначено\~поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює\~відповідно до закону за своєю волею, незалежно\~від\~волі інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 345 ЦК України\~встановлено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки. На момент виникнення спірних\~правовідносин\~приватизація державного житлового фонду здійснювалась на підставі\~Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Порядок передачі квартир будинків у власність громадян та перелік документів, що підлягають оформленню визначався Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян», затвердженого\~наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 № 56, складеним відповідно до вказаного\~Закону. Відповідно до частини першої\~статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~(тут і далі Закон в редакції від 09.04.1994) приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків) та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Абзацом 2 частини 1\~статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передбачено, що до членів\~сім`ї наймача включаються\~лише\~громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Згідно\~частин\~першої-четвертої\~статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Передача квартир (будинків) у власність\~громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення\~документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації. Передача квартир (будинків) у власність\~громадян відповідно до\~статті 5 цього Закону\~оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Органи\~приватизації, що\~здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок). Це право засвідчується ліцензією, що видається в порядку, який встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян (далі - Положення) громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. При оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім`ї та займані приміщення. У довідці\~вказуються члени сім`ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. Оформлена заява на приватизацію квартири (будинку) з доданими до неї довідкою про склад сім`ї та займані приміщення, а також документом, що підтверджує право на пільгові мови приватизації, подаються громадянином до органу приватизації місцевої державної адміністрації, виконкому місцевої Ради народних депутатів, чи державного підприємства, організації, установи, де вони реєструються. Зареєстрована\~заява\~передається\~підприємству по оформленню документів. Орган приватизації, в разі потреби, уточнює необхідні для розрахунків дані в залежності від складу сім`ї і розміру загальної площі квартири (будинку), оформляє розрахунки та видає розпорядження. При створенні підприємства по оформленню документів ця робота виконується вказаним підприємством (крім оформлення розпорядження). На підставі оформленого розпорядження орган приватизації готує паспорт на квартиру, а на одноквартирний будинок - паспорт на домоволодіння, свідоцтво про право власності на житло та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі (пункти 18, 20, 21,24, 26 Положення). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, адже позивачі скористалися своїм правом на приватизацію житла. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий\~збір\~покладається на сторони\~пропорційно\~розміру\~задоволених\~позовних\~вимог. Водночас, у позовній\~заяві\~позивач не ставить\~вимоги про стягнення\~судового\~збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи\~рішення, суд не вирішує\~питання про стягнення з відповідача на користь\~позивача\~витрат по сплаті судового збору, сплачених при зверненні до суду с вищевказаним\~позовом.

Outcome: approved