Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.11.2007 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сімейне життя між сторонами не склалося. Сімейні відносини стали псуватися, в сім`ї почалися постійні сварки, сторони не могли дійти спільної думки у вирішені важливих питань. Позивач вказує, що у сторін різні погляди на життя та життєві цінності, різні підходи щодо вирішення життєвих ситуацій. Шлюбні відносини між сторонами з 02.03.2022 року припинені, спільне господарство не ведеться. З вини відповідача, подальше спільне проживання та збереження о шлюбу стали неможливими. На підставі викладених обставин, позивач вважає, що поновлення шлюбних та сімейних відносин є неможливим. Враховуючи наведене, [PERSON] просив суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстрований 18.11.2007 року виконавчим комітетом Тоболівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області, актовий запис № 15. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2023 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] подала відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки аргументи та доводи позивача, викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи, а вимоги є необґрунтованими, безпідставними та не підлягають до задоволення. Крім цього, у відзиві на пред`явлений позов та у заяві про надання строку для примирення відповідач просила надати сторонам строк для примирення на термін 6 місяців. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.05.2023 року, провадження в справі зупинено в зв`язку з наданням сторонам строку для можливого примирення терміном на 3 (три) місяці. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.08.2023 року, провадження у справі поновлено у зв`язку з закінченням наданого судом сторонам строку для можливого примирення. Станом на день розгляду справи, будь-які заяви сторін щодо позову до суду не надходили, що дає підстави для висновку про відсутність примирення між сторонами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про шлюб, виданого повторно 17.03.2023 року Камінь-Каширським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сторони перебувають у шлюбі з 18.11.2007 року, актовий запис №15. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та інтересам неповнолітніх дітей. Таким чином суд, повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 18.11.2007 року виконавчим комітетом Тоболівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області, актовий запис № 15. Крім цього, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved