Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що 06.02.2006 року між банком та відповідачем по справі був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач зобов`язався погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за користування грошовими коштами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У свою чергу відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 22.02.2023 року має заборгованість 45531 грн. 14 коп., яка складається з 36979,38 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8551,76 грн - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом. Вказану суму АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про заочний розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила. У встановлений судом строк відзив на позов чи зустрічний позов не подала. При таких обставинах, враховуючи позицію представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 06.02.2006 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», відповідач приєднався до умов та правил надання банківських послуг з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі підписаної анкети-заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 35000,00 грн. на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» з Умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які викладені у мобільному додатку, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 22.02.2023 року має заборгованість 45531 грн. 14 коп., яка складається з 36979,38 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8551,76 грн - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч.ч.1,2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] користувалась отриманою кредитною карткою та частково погашала утворену заборгованість, що у свою чергу свідчить про отримання останнім кредитної картки з кредитним лімітом у розмірі 35000,00 грн. При цьому, з урахуванням наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.02.2006 року має заборгованість станом на 22.02.2023 року має заборгованість 45531 грн. 14 коп., яка складається з 36979,38 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8551,76 грн - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом. Також відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України\~у\~зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь банку підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~684 грн. 00 коп.

Outcome: approved