Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Чепурнов В.І. звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області\~\~з позовом до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, внаслідок виконання трудових обов`язків. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з «Марганецьким гірничо-збагачувальним комбінатом, правонаступником якого є АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат». За час роботи на даному підприємстві, отримав травму на виробництві, а саме: гостру черепну-мозкову травму, струс головного мозку з вегетосудинним та вираженим астено-неврологічним синдромом, що підтверджується Актом форми Н-1, копія якого додається. В наслідок отриманої виробничої травми, при повторному огляді МСЕК, йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності 20%, без встановлення групи інвалідності. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування. Просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 100 000,00 гривень, а також витрати на правничу допомогу в сумі 15000,00 гривень. Згідно з п.1 ч.1 ст.274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.6 ст.19 ЦПК України). Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ 25.09.2023\~року відповідач\~надав відзив\~на позовну\~заяву,\~у якому\~просить суд\~відмовити [PERSON] \~у задоволенні\~позовних вимог\~до Акціонерного\~товариства "Марганецький\~гірничо-збагачувальний\~комбінат"\~про відшкодування\~моральної шкоди,\~заподіяної ушкодженням\~здоров`я,\~внаслідок виконання\~трудових обов`язків\~та витрат\~на правничу\~допомогу у\~повному обсязі.\~Вважають,\~позовні вимоги\~ [PERSON] \~до АТ\~"Марганецькимй\~ГЗК"\~безпідставними та\~такими,\~що не\~гуртуються на\~нормах чинного\~законодавства України.\~Посилаються на\~те,\~що виходячи\~з обставин,\~викладених в\~Акті про\~нещасний випадок,\~пов`язаний з\~виробництвом за\~Формою Н-11\~від 31.10.2017\~року,\~а також\~в акті\~проведення повторного\~спеціального розслідування\~групового нещасного\~випадку,\~який стався\~11\~лютого 2017\~року о\~12.00\~годині на\~шахті №9/10\~ПАТ "Марганецький\~гірничо-збагачувальний\~комбінат"\~від 31.10.2017\~року не\~вбачається вини\~АТ "\~Марганецький ГЗК",\~а також\~дій які\~порушили законні\~права [PERSON] ,\~що могли\~призвести до\~його моральних\~страждань.\~ Висновки,\~ викладені\~у зазначених\~актах,\~він не\~оскаржував,\~вважають,\~що таким\~чином він\~погодився,\~що нещасний\~випадок стався\~з ним\~саме у\~зв`язку з\~його недбалістю\~про особисту\~безпеку звертають\~увагу,\~що для\~притягнення АТ\~"Марганецький\~ГЗК"\~до відповідальності\~за нанесені\~ [PERSON] \~моральні страждання\~відсутні усі\~умови правопорушення,\~а саме:\~наявність прямої\~дійсної шкоди;\~протиправність дії\~або бездіяльності\~відповідача;\~причинний зв`язок\~між протиправним\~порушенням свого\~обов`язку і\~шкодою,\~що наступила;\~винна сторони\~(\~винні дії).Посилаються\~на те,\~що розмір\~відкопування моральної\~(немайнової)\~шкоди має\~відповідати засадам\~розумності,\~виваженості та\~справедливості.\~Спричинення \~ \~ моральної\~шкоди у\~спірних правовідносинах\~згідно з\~вимогами законодавства\~України не\~є матеріально-правовою\~презумпцією,\~а тому,\~окрім факту\~спричинення моральної\~шкоди,\~особливо має\~доводитись її\~розмір.\~Як вбачається\~з позовної\~заяви та\~додатків до\~неї,\~розрахунок розміру\~компенсації моральних\~страждань не\~підтверджується жодними\~належними,\~допустимими,\~достовірними,\~та достатніми\~доказами.\~Звертають увагу,\~що відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди є доходом позивача, який є об`єктом оподаткування, відповідно до п.п.164.2.14, п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України. Крім того, згідно п.п.16-1 підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України тимчасово встановлюється військовий збір. Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, вони заявлені необгрунтовано, Звертають увагу суду на ті обставини, що позов було складено 31.08.2023 року, а акт виконаних робіт за правничу допомогу 3108.2022 року. 05.10.2023 року представником позивача надано відповідь на відзив в якій позовні вимоги [PERSON] він підтримує у повному обсязі та просить їх задовільнити. 09.10.2023 року представником позивача - адвокатом Чепурновим В.І. надано клопотання про долучення до матеріалів справи копію довідки первинного МСЕК на [PERSON] та копії медичних висновків. Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. \~Статтею\~\~13\~ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Судом встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з Марганецьким гірничо-збагачувальним комбінатом, правонаступником якого є АТ " Марганецький гірничо-зважувальний комбінат", що підтверджується копією трудової книжки Серії [NUMBER] , заведеної 27 травня 1996 року на [PERSON] , [INFO] . За час роботи на даному підприємстві, а саме: 11 лютого 2017 року о 12.00 годині, позивач отримав травму на виробництві, яка обумовлена умовами в яких він працював, а саме: гостру черепну-мозкову травму, струс головного мозку з вегетосудинним та вираженим астено-неврологічним синдромом, що підтверджується Актом форми Н-1 від 31.10.2017 року та Актом Н-5 від 31.10.2017 року. За даним нещасним випадком складено Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 31 жовтня 22017 року ( форма Н-1) та Акт проведення повторного спеціального розслідування групового нещасного випадку, який стався 11 лютого 2017 року о 12.00 годині на шахті №9/10 ПАТ " Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" від 31.10.2017 року ( форма Н-5). Представником позивача адвокатом Чепурновим В.І. до матеріалів справи додано копію Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серія 12 ААА №050681, з якої вбачається, що 25.07.2018 року [PERSON] проходив первинний огляд МСЕК, проте інформація про встановлення втрати професійної працездатності відсутня. Відповідно до Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серія 12 ААА №066257 від 03.10.2022 року [PERSON] повторним оглядом ступінь втрати професійної працездатності встановлено у розмірі 20%, групу інвалідності не встановлено. Дата переогляду 15.07.2024 року. Виходячи з медичних документів, акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, який стався 11 лютого 2017 року о 12.00 год.; акту проведення повторного спеціального розслідування групового нещасного випадку, який стався 11 лютого 2017 року о 12.00 годині на шахті 9/10 ПАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" від 26 жовтня 2017 року, суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки, позивач отримав виробничу травму. Статтею 46\~Конституції України передбачено, що право громадян на соціальний захист гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, одним із видів якого є відповідно за ч.1 ст.4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування - страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. З наведеного вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки виробнича травма отримана позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим підстави, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. Відповідно до статті 153\~КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1\~КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.\~237-1\~КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок виробничої травми, спричиненої негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.\~\~ Доводи представника АТ «МГЗК» про відсутність обов`язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу, суд до уваги не приймає, оскільки обов`язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця. Крім того, доводи представника відповідача факту відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки вказане спростовується матеріалами справи: факт заподіяння такої шкоди, у зв`язку із виробничою травмою, встановлений медичними довідками та виписними епікризами, про тривалість лікування та перенесений фізичний біль. Крім того, останній позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, вимушений постійно приймати лікарські препарати, відчуває наслідки травми, він обмежений у вирішенні своїх побутових потреб, все це вимагає додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров`я, що порушує нормальні життєві зв`язки [PERSON] . Таким чином, встановивши, що виробнича травма позивача, яка завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникли з вини АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», яким було допущено порушення трудового процесу, що підтверджено висновком МСЕК щодо втрати позивачем працездатності, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок виробничої травми (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 211/2524/16-ц). Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих зав`язків, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку зі ушкодженням здоров`я, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 100 000 грн., з утриманням податку та обов`язкових платежів. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 141\~ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача [PERSON] у даній справі представляє адвокат Чепурнов В.І. на підставі договору про надання правової допомоги від 11 серпня 2023 року. Згідно квитанції № 480063Серії ААК від 11.08.2023 року вартість правничої допомоги склала 15000 гривень, які сплачені позивачем. Оскільки рішенням суду позов задоволений, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги задоволені, з врахуванням виконаної адвокатом позивача роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 1073,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved