Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 01.10.2007 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим станом на 03.12.2020 рік утворилась заборгованість в розмірі 28\~085,15 грн., яка складається з: 26\~383,31 грн. заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 26\~383,31 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 1\~701,84 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 26\~383,31 грн. за кредитним договором №б/н від 01.10.2007 року та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, відповіді на відзив та у відзиві на заяву про застосування позовної давності. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позов, заяві про застосування позовної давності та письмових поясненнях. Представник відповідача зазначив, що звертаючись з позовними вимогами банк у своїй заяві зазначив про встановлення позичальнику кредитного ліміту у розмірі 13000,00 грн. на платіжну карту, однак дані обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки розмір кредитного ліміту зазначено лише в тексті позовної заяви, тоді як в кредитному договорі, наданому банком, така інформація відсутня. Довідка про зміну умов кредитування, на яку посилається банк у позовній заяві містить інформацію про встановлення та зміну кредитного ліміту. Але ця довідка не є частиною кредитного договору і не може бути доказом домовленості між банком та [PERSON] з цього приводу. Також не може бути належним доказом на підтвердження умов Договору і надана суду Довідка про умови кредитування, оскільки дана довідка не є складовою частиною Договору згідно з Анкетою-заявою, яка прямо вказує, що складовими частинами договору є: Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи. Представник відповідача зазначає, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з Ю.В. Загребою АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною 2 статті 11 Закону №1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Ухвалою суду від 16 березня 2021 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 03 листопада 2022 року заяву представника відповідача про витребування доказів по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 01.10.2007 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Згідно змісту Заяви, відповідачу видано кредитну картку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», валюта гривня, базова процентна ставка 3 % на місяць на залишок заборгованості. [PERSON] ознайомлений і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтвердив факт отримання ним повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження. Банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт. Банк інформує клієнта про розмір початково встановленого кредитного ліміту в пам`ятці клієнта. 01.10.2007 року відповідачем [PERSON] також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим згідно розрахунку заборгованості станом на 03.12.2020 рік утворилась заборгованість в розмірі 28\~085,15 грн., яка складається з: 26\~383,31 грн. заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 26\~383,31 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 1\~701,84 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] вбачається, що кредитний ліміт по картці змінювався декілька разів, з 20.08.2011 року максимально був збільшений до 13000,00 грн., з 20.09.2019 року зменшений до 0,00 грн.. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» на підставі кредитного договору №б/н, укладеного між позивачем та [PERSON] , останньому було видано декілька кредитних карток з різними термінами дії. Остання картка з терміном дії до 05/21. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 та 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. [PERSON] порушує строки повернення заборгованості за кредитом, що є істотним порушенням договору. В той же час банком заявлена до стягнення сума «тіла кредиту», яка по своїй суті не може перевищувати розмір кредитного ліміту (кредит), в розмірі 26\~383,31 грн., при максимальному кредитному ліміту за даним договором в сумі 13 000,00 грн.. Доказів на підтвердження факту отримання відповідачем кредитного ліміту на суму 26\~383,31 грн. не надано.\~ Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, що відповідно до вимог статті 79 ЦПК України. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з цим позовом банк подав до суду заяву позичальника №б/н від 01.10.2007 року, довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості, виписку по картковому рахунку, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карки, довідку про видані картки. Виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, та підтверджує те, що відповідач користався кредитними коштами та частково здійснював повернення кредитних коштів позивачу. Тому, в порушення умов договору та чинного законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та не повернув використані кредитні кошти, а доказів протилежного суду не надано. Отже,\~враховуючи,\~що фактично\~отримані та\~використані позичальником\~кошти у\~добровільному порядку\~АТ КБ\~«ПриватБанк» не\~повернуті,\~а також\~вимоги частини\~другої статті\~530\~ЦК України\~за змістом\~якої,\~якщо строк\~(термін)\~виконання боржником\~обов`язку не\~встановлений або\~визначений моментом\~пред`явлення вимоги,\~кредитор має\~право вимагати\~його виконання\~в будь-який\~час,\~що свідчить\~про порушення\~його прав,\~суд приходить\~до висновку,\~що позивач\~вправі вимагати\~захисту своїх\~прав через\~суд шляхом\~зобов`язання виконати\~боржником обов`язку\~з повернення\~фактично отриманої\~суми кредитних\~коштів,\~в межах\~наданомуйому ліміту, а саме у розмірі 13\~000,00 грн.. Щодо заявленої представником відповідача вимоги про застосування до позовних вимог наслідків спливу строків позовної давності, суд зазначає наступне. Представник відповідача зазначає, що відповідно до заяви позичальника від 01.10.2007 року, яка є складовою частиною кредитного договору, банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 3\~739,00 грн. на строк 10 місяців з 01.10.2007 року по 01.08.2008 року включно. Перебіг строку позовної давності починається з 02.08.2008 року. Строк для звернення з позовом до суду сплив 02.08.2011 року. Суд не приймає до уваги дану заяву, оскільки вона не стосується позовних вимог, викладених АТ КБ «ПриватБанк» у даній позовній заяві. Представник відповідача просить суд застосувати до позовних вимог наслідки спливу строків позовної давності посилаючись на умови заяви позичальника від 01.10.2007 року №DZXRR504501546, однак позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» стосуються заяви б/н від 01.10.2007 року, укладеної між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк». У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно за ст.141 ЦПК України судовий збір покласти на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1\~118,51 грн. (2 270,00*13\~000,00:26 383,31). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial