Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач Костянтинівська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, яка діє на виконання повноважень виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, як Органу опіки та піклування, звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментівв інтересах малолітньої дитини [PERSON] , до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третя особа - [PERSON] , вказуючи, що 08 квітня 2021 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] 20 липня 2021 року у пологовому відділенні КНП «БЛІЛ Костянтинівської міської ради» Донецької області Кіріченко Н.Ю. народила сина. Під час перебування у закладі охорони здоров`я [PERSON] з особистих мотивів, з метою введення медичних працівників в оману стосовно свого сімейного стану, повідомила про те, що вона у шлюбі не перебуває, у зв`язку із чим були складені відповідні медичні документи та 20 липня 2021 року зареєстровано медичний висновок про народження дитини № 527Р-855Х-Х977-26Н9. [PERSON] назвала сина [PERSON] , по батькові - [PERSON] , що було внесено до медичних документів, але народження сина не зареєструвала, та в липні 2021 року покинула дитину в педіатричному відділенні лікарні, про що 31 серпня 2021 року складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я. Згідно відомостей, які надала [PERSON] , та медичної документації виконавчий комітет Костянтинівської міської ради виніс рішення від 03 вересня 2021 року № 347, за яким хлопчика було зареєстровано як [PERSON] , актовий запис № 239, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відомості про батька в свідоцтві про народження вказані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] не працює, протягом кількох років веде асоціальний спосіб життя, змінює співмешканців, зловживає алкоголем. Рішенням суду від 25 лютого 2021 року у справі № 233/5255/20 з підстав ухилення від виконання батьківських обов`язків [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Але належних висновків не зробила, продовжує нехтувати своїми батьківськими обов`язками відносно сина, його долею та місцем перебування не цікавилася. Рішенням виконкому Костянтинівської міськради від 26 жовтня 2021 року № 395 малолітньому [PERSON] був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З метою захисту прав дитини на належне виховання в умовах сім`ї хлопчик переданий під опіку [PERSON] , в родині якої дитина проживає на даний час. Опікун створила належні умови для проживання та виховання дитини. 04 листопада 2021 року на підставі спільної заяви [PERSON] та її співмешканця [PERSON] сина відповідачки було зареєстровано як [PERSON] , актовий запис №91, свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 10 листопада 2021 року до органу опіки та піклування надійшла заява [PERSON] про передачу йому сина на виховання. Відділом ДРАЦС було проведено перевірку реєстрації народження сина [PERSON] , за результатами якої повторно складений актовий запис про народження дитини № 91 від 04 листопада 2021 року було скасовано як невідповідний закону. У зв`язку з встановленням факту перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] на момент народження дитини до актового запису про народження [PERSON] № 239 від 07 вересня 2021 року були внесені зміни - батьком записаний [PERSON] , змінено по батькові на « [PERSON] ». 23 лютого 2022 року опікуну [PERSON] видане повторне свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] . Батько [PERSON] попереджений про необхідність забирання для виховання сина, надав письмову заяву, згідно якої батьком записаної згідно закону дитини [PERSON] себе не визнав, вважає, що [PERSON] ввела його в оману, не повідомила про свою вагітність при укладенні шлюбу. Разом з цим [PERSON] був попереджений про можливість виключення його як батька з актового запису про народження лише за рішенням суду, але протягом тривалого часу - більше 12 місяців до суду не звертався. Вважає, що зазначені обставини свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно сина. Мати [PERSON] , не зважаючи на попередження про необхідність виконання батьківських обов`язків, не забрала дитину з закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом більше шести місяців не виявляє щодо неї батьківського піклування; продовжує вести асоціальний спосіб життя, намірів про повернення сина на виховання не виявляє; про стан його здоров`я не піклується, вихованням не займається, будь-якої матеріальної допомоги не надає. З метою вирішення своїх життєвих обставин вона до фахівців із соціальної роботи не зверталась. Позивач вважає, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина, що несе загрозу для життя, здоров`я та морального виховання дитини. Враховуючи викладене, позивач просить: - позбавити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; - аліменти з батьків перераховувати на користь опікуна дитини [PERSON] , [INFO] , у разі якщо законний представник [PERSON] відмовиться отримувати аліменти від матері [PERSON] , батька [PERSON] , прийняти рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини [PERSON] , [INFO] , у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати законного представника дитини [PERSON] , [INFO] , відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2023 року у справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав в повному обсязі позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві та висновку органу опіки та піклування обставини, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату та час його проведення були належним чином повідомлені, причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. За таких обставин зі згоди сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що займає посаду головного спеціаліста Служби у справах дітей Костянтинівської міської ради, за службовими обов`язками знає відповідачку [PERSON] як людину, яка веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Раніше [PERSON] вже позбавлялася судом батьківських прав щодо іншої своєї дитини. Дитину [PERSON] відповідачка покинула у лікарні та його долею у подальшому не цікавилася. За місцем проживання відповідачка не проживає, її довелося розшукувати. Відповідач жодного разу не цікавився дитиною, вихованням сина він не займається. Як відомо свідку, відповідачі разом не проживали. Допитана в якості свідка у порядку ст. 234 ЦПК України [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з дитиною [PERSON] вона познайомилася у вересні 2021 року у педіатричному відділенні, її запросили, так як вона перебувала на обліку як опікун-всиновлювач. 14 вересня 2021 року вона забрала дитину до себе і по теперішній час він проживає з нею, в них все добре, має намір всиновити хлопчика у випадку задоволення позовних вимог. Свідок отримувала в відділі ДРАЦС нове свідоцтво про народження дитини у зв`язку зі зміною відомостей по-батькові. Особисто з відповідачкою [PERSON] не знайома, але бачить відношення останньої до дитини, бо жодного разу відповідачка сином не цікавилася. Зі сторінки [PERSON] у соціальній мережі видно, що вона часто змінює чоловіків. Дитина їй не потрібна. Відповідача [PERSON] свідок жодного разу не бачила. Він не зв`язувався з нею, як опікуном, з приводу дитини. Приймаючи до уваги малолітній вік дитини [PERSON] , [INFO] , суд, враховуючи думку учасників судового розгляду, вважає за недоцільне з`ясовувати його думку стосовно питання, яке розглядається судом, в порядку ст. 171 СК України. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , 08 квітня 2021 року зареєстрували шлюб, актовий запис Костянтиніського міського відділу ДРАЦС Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) № 60 від 08 квітня 2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за № 00035038299 від 15 лютого 2022 року. 20 липня 2021 року у пологовому відділенні КНП «БЛІЛ Костянтинівської міської ради» Донецької області відповідачка [PERSON] народила дитину чоловічої статі, що підтверджується медичним висновком про народження дитини № 527Р-855Х-Х977-26Н9, витягом історії вагітності та пологів №300, випискою із карти розвитку новонародженого. 23 липня 2021 року на підставі повідомлення адміністрації КНП «БЛІЛ КМР» представниками служби у справах дітей було обстежено умови проживання [PERSON] за зазначеною нею у закладі охорони здоров`я адресою: [ADDRESS] , де проживають - мати відповідачки [PERSON] , 1968 р.н., з дитиною, 2011 р.н. Виявлено задовільний стан санітарно-гігієнічних умов, але з присутністю бруду, занедбаного стану туалету, непридатного стану ванної, непрацюючої пральної машинки, замалої кількості їжи, тощо. З пояснень [PERSON] вбачається, що відповідачка [PERSON] з нею за вказаною адресою не проживає, де остання мала намір проживати після виписки з дитиною з пологового будинку їй не відомо. 31 серпня 2021 року складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, згідно якого 25 серпня 2021 року о 14-00 годині педіатром відділення КНП «БЛІЛ КМР» виявлено покинуту дитину чоловічої статі [PERSON] , [INFO] ; мати - [PERSON] ; стан здоров`я дитини - задовільний. 07 вересня 2021 року Костянтинівським міським відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на підставі рішення виконкому Костянтинівської міської ради Донецької області № 347 від 03 вересня 2021 року складено актовий запис № 239 про народження [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , про що видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00032454928 від 07 вересня 2021 року, відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (за вказівкою матері). Рішенням виконкому Костянтинівської міськради від 26 жовтня 2021 року № 395 малолітньому [PERSON] , [INFO] , був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Костянтинівської міськради від 26 жовтня 2021 року № 410 опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , призначено [PERSON] 04 листопада 2021 року Костянтинівським міським відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складено актовий запис № 91 про народження [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , про що видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 10 листопада 2021 року [PERSON] звернувся на адресу органу опіки та піклування із заявою про передачу дитини йому на виховання. На підставі звернення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради відділом ДРАЦС було проведено перевірку реєстрації народження сина [PERSON] , за результатами якої актовий запис про народження дитини № 91 від 04 листопада 2021 року було скасовано як повторно складений, про що повідомлено заявнику [PERSON] . У зв`язку із встановленням факту перебування [PERSON] на момент народження дитини у зареєстрованому шлюбі до актового запису про народження [PERSON] № 239 від 07 вересня 2021 року були внесені зміни - батьком записаний [PERSON] , змінено по батькові дитини на « [PERSON] », та 23 лютого 2022 року видане повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батько [PERSON] , будучи попередженим службою у справах дітей про обов`язок піклуватися про дитину, право забрати сина для виховання та спільного проживання, надав до служби письмову заяву, з якої вбачається, що батьком дитини [PERSON] . [PERSON] не визнає, має намір оспорювати батьківство у судовому порядку, вказуючи, що [PERSON] завагітніла раніше, ніж він приїхав до України, та не повідомила про свою вагітність при укладенні шлюбу. [PERSON] була повідомлена про засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Костянтинівської міської ради 18 березня 2022 року об 11-00 годині щодо розгляду питання про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , про що свідчить її особистий підпис. 30 березня 2023 року представником служби у справах дітей було відвідане зареєстроване місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що остання там не проживає. У телефонній розмові із [PERSON] остання була запрошена на засідання комісії на 04 квітня 2023 року, повідомити адресу дійсного місця проживання відмовилась, мотивуючи тим, що з кимось проживає у відносинах. Як вбачається з довідки служби у справах дітей Костянтинівської міської ради Донецької області за № 13-47/03 від 12 квітня 2023 року, рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2021 року у справі № 233/5255/20 [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина [PERSON] була усиновлена за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2021 року (справа № 645/4516/21). Згідно повідомлення Костянтинівського міського центру соціальних служб від 14 квітня 2023 року [PERSON] протягом 2021-2023р.р. не зверталась за допомогою у подоланні складних життєвих обставин, у зв`язку із чим сім`я [PERSON] не була взята під соціальний супровід, на соціальному обслуговуванні не знаходилась. [PERSON] у березні 2023 року звернулася на адресу органу опіки та піклування із заявою про розгляд питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , які за весь час перебування дитини під її опікою сином не цікавилися. Відповідно до висновку від 17 квітня 2023 року № 218/26 Костянтинівська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, яка діє на виконання повноважень виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, як Органу опіки та піклування,враховуючи інтереси малолітньої дитини, вважає доцільним позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з батьків аліменти на утримання дитини. Згідно із ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У статті 7 Сімейного кодексу України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3). Батьки зобов`язані поважати дитину (ч.4). Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1). Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2). Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства (ч.3). Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4). Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п.п.15,16 Постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Встановлені судом обставини дають підстави для висновку про наявність винної поведінки відповідачів, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками, узв`язку з чим відповідачів [PERSON] , [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітньої дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, суд вважає за необхідне в порядку ст. 182, ст. 184 СК України стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, з 20 квітня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. Приймаючи до уваги, що третя особа [PERSON] із самостійними вимогами щодо предмета спору в частині стягнення аліментів на її користь до суду не зверталася, стягнуті аліменти слід перерахувати на особистий рахунок малолітнього [PERSON] , [INFO] , у відділенні Державного ощадного банку України, зобов`язавши законного представника дитини [PERSON] відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. В силу ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог немайнового та майнового характеру з відповідачів в дохід держави слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved