Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 09 травня 2023 року о 17:00 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Mercedes Benz Vito», д.н.з. [NUMBER] , не переконався у безпеці перед зміною напрямку руху, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по проїзній частині, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, а також не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Hуundaі Tuсson», д.н.з.к [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки, та порушено п.п. 2.3б, 8.4б, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України. Згідно постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 31.05.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Згідно акту прийму-передачі виконаних робіт ФОП [PERSON] від 23.06.2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 147 460,00 грн. Крім того, позивачка понесла емоційні та душевні страждання, пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою, зокрема, порушення звичного способу життя, суттєві незручності у пересуванні, проблеми з роботою, негативний впливу на стан здоров`я. За таких обставин, позивач просить суд: стягнути з відповідача на свою користь матеріальні шкоду в сумі 147 460 грн., 20 000,00 грн. моральної шкоди, крім того просила стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу в Дніпропетровській області від 31.08.2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечуючи проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву (заперечень) на позовну заяву, клопотань до суду не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, за згодою позивача, вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, не подав відзив. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи в спрощеному позовному провадженні, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 09 травня 2023 року о 17:00 год водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Mercedes Benz Vito», державний номерний знак [NUMBER] , не переконався у безпеці перед зміною напрямку руху, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по проїзній частині, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, а також не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Hуundaі Tuсson», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки, та порушено п.п. 2.3б, 8.4б, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що власником автомобіля Hуundaі Tuсson, державний номерний знак [NUMBER] , 2019 року випуску, є [PERSON] . Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.05.2023 року [PERSON] визнано винуватим, у тому числі, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (справа № 216/3280/23). Постанова не оскаржена та набрала законної сили 13.06.2023 року. Відповідно до ч. 6, 7 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 09.05.2023 року, відбулась з вини водія [PERSON] , внаслідок порушення ПДР України. Згідно актом прийому-передачі виконаних робіт, складеного представником «Виконавця» ФОП [PERSON] з одного боку і [PERSON] , з іншого боку, вартість виконаних робіт по відновленню автомобіля Hуundaі Tuсson, 2019 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , складає 147 460,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода та позивачу було завдано матеріальних збитків на суму 147 460,00 грн. За частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За таких обставин, враховуючи, що матеріальна шкода завдана позивачу внаслідок вчинення [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з останнього матеріальної шкоди в сумі 147 460,00 грн. на користь позивача. Крім того, відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральнихі фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, судом враховується характер і обсяг заподіяної дорожньо-транспортною пригодою шкоди, а також поведінка відповідача, який будучи винним у ДТП, не намагався до цього часу добровільно відшкодувати спричинену ним шкоду. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що в результаті скоєння дорожньо-транспортної пригоди позивачу була спричинена матеріальна шкода, а також спричинені моральні переживання та страждання, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 20000,00 грн. Вказана сума є об`єктивною та достатньою для відшкодування моральної шкоди, що відбулася внаслідок неправомірних дій відповідача. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1675,00 грн.

Outcome: approved