Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить стягнути на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» солідарно заборгованість з [PERSON] ,\~ [PERSON] за теплову енергію в сумі 23758,55 грн. за період з 01.10.2019 року до 31.01.2023 року, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 330,60 грн. за період з 01.10.2019 року до 31.01.2023 року, інфляційні втрати в розмірі 4435,60 грн. та 3% річних в розмірі 1631,79 грн. за період з 01.10.2019 до 24.02.2022 р., а також судові витрати у розмірі 2147,20 грн., посилаючись на те, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає позивач за адресою: [ADDRESS] . Позивач стверджує, що не зважаючи на надання позивачем відповідних житлово-комунальних послуг в період з 01.10.2019 року по 31.01.2023 року, відповідачі не здійснювали їх оплату в повному обсязі, в результаті чого виникла відповідна заборгованість. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 23.10.2023 р. закрито провадження у справі в частині позовних вимог Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ До судового засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялася належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Крім того, у додаткових письмових поясненнях представник позивача просить стягнути тільки з [PERSON] заборгованість за надану теплову енергію у розмірі 23\~639,12 грн. та абон.плату у розмірі 330,60 грн. за період 09.12.2019-31.01.2023 рр., інфляційні витрати у розмірі 3910,93 грн. та 3% річних у розмірі 1393,12 грн. за період 09.12.2019-24.02.2022 рр. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Відповідно до ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є наступні: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 цього ж Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином, згідно з чинним законодавством обов`язок сплати житлово-комунальних послуг покладається на власника квартири у багатоквартирному будинку або іншу особу, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачів оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 60091451 від 09.12.2019 року та договору дарування, серія та номер: 1-3870, виданого 09.12.2019 року, Першою краматорською державною нотаріальною конторою, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 324204130 від 27.02.2023 року (а.с.16-17). Згідно відомостей щодо споживачів послуг з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] оформлено особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.42). Відповідно до розрахунку заборгованості за надані послуги теплопостачання, розглядаючи спір в межах позовних вимог та додаткових пояснень представника позивача, за період з 09.12.2019 року до 31.01.2023 року по особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість за теплову енергію в розмірі 23639,12 грн., заборгованість з абонентської плати 330,60 грн. Згідно розрахунку інфляційні втрати за період з 09.12.2019 р. до 24.02.2022 р. складають 3910,93 грн. та 3% річних за період з 09.12.2019 р. до 24.02.2022 р. складають 1393,12 грн.(а.с.20,21, 128-131). Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач-споживач [PERSON] не здійснив оплату в повному обсязі за послуги з постачання теплової енергії, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до [PERSON] , в частині стягнення заборгованості за теплову енергію за період з 09.12.2019 року до 31.01.2023 року в сумі 23639 (двадцять три тисячі шістсот тридцять дев`ять) грн. 12 коп., заборгованості за абонентське обслуговування за період з 09.12.2019 р. до 31.01.2023 р. в сумі 330 (триста тридцять) грн. 60 коп., інфляційних втрат в сумі 3910 (три тисячі дев`ятсот десять) грн. 93 коп. та 3 % річних в сумі 1393 (одна тисяча триста дев`яносто три) грн. 12 коп. за період з 09.12.2019 р. до 24.02.2022 р. підлягають задоволенню, у зв`язку з чим стягнути з нього на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved