Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 15.09.2001 року перебував з відповідачем в шлюбі, у якому в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2016 року, сторони припинили спільне проживання, відповідач залишила позивача та дітей та створила іншу сім`ю. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.02.2020 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітні діти залишились проживати з позивачем, який вихованням та їхнім утриманням займається самостійно. Останній вказує, що відповідач з 2016 року свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бажає брати участі у вихованні дітей, не спілкується з ними, не надає будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання, не забезпечує необхідного для їх розвитку харчування та медичного догляду, не провідує їх вдома, не цікавився їх життям та здоров`ям. Будь-яких перешкод чи заборони щодо побачень з дітьми відповідачу ніхто не чинить. На даний час дочка [PERSON] досягла повноліття, а син навчається в Коломийському ліцеї №1 імені В.Стефаника. Відповідач будь-якого контакту із закладом освіти не підтримує, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Позивач ж позитивно характеризується за місцем проживання та має всі умови для проживання дітей, що стверджується відповідним актом обстеження. Тому він просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав вказаних в позовній заяві та зазначив, що відповідач з 2016 року, хоча сторони фактично розлучилися в 2020 року, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей, зокрема, малолітнього сина [PERSON] , не цікавиться ним та не телефонує. Крім того, вказав, що фізичного насильства відповідач до сина не застосовувала, алкогольними напоями не зловживає, до відповідальності не притягувалась, з вимогою про стягнення аліментів позивач до неї не звертався, на засіданні комісії з питань захисту дитини вона не була присутня, документів про зміну її прізвища у нього немає. Також, він йшов до неї на роботу (в магазин, що неподалік с. Шепарівці Коломийського району), щоб повідомити його намір звертатись до суду із заявою про позбавлення її батьківських прав, на що вона повідомила, що ходити до суду не буде, надалі спілкувалася із його адвокатом, який телефонував до неї, щоб подала до суду відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з`явилася. 31.07.2023 року до суду поштою надійшла письмова заява, адресована [PERSON] (зі штемпелем на конверті м. Коломия), в якій зазначено, що позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити, а розгляд справи проводити у її відсутності. Також в заяві вказано, що з початку подружнього проживання з [PERSON] у них були нормальні сімейні відносини, однак, у 2016 році вона вирішила проживати окремо, залишила позивача з дітьми, створила іншу сім`ю та перестала надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дітей. Доводи позивача про те, що вона з 2016 року не цікавиться дітьми, не телефонує до них та не листується, свідомо не займається їх вихованням, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, відповідають дійсності (а.с. 50). Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, 30.08.2023 року її представник Перцович І.І. подала до суду письмову заяву, в якій просить засідання, призначене на 20.09.2023 року, проводити у її відсутності, до якої також долучила витяг із рішення виконавчого комітету від 23.08.2023 року ( а.с. 54 ). Суд, заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до положень частин 1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 2, 4 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.08.2010 року, про що складено відповідний актовий запис № 479, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10 ). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.02.2020 року, яке набрало законної сили 06.03.2020 року шлюб між сторонами розірвано, позивачу залишено прізвище " [PERSON] " (а.с. 11). Згідно з даними копії довідки № 4228 про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, виданої 05.04.2023 року управлінням " Центр надання адміністративних послуг " Коломийської міської ради, до складу зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , входять: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ( а.с. 14 ). Відповідно до копії довідки № 43, виданої 31.03.2023 року Воскресинцівським старостинським округом Коломийської міської ради, [PERSON] , [INFO] , має на утриманні двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 15 ). Згідно з даними копії характеристики № 45, виданої 05.04.2023 року вказаним старостинським округом, [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . За час проживання в цьому населеному пункті характеризується позитивно, ніде не працює, скарг на нього не поступало (а.с. 16 ). Відповідно до копій довідки № 116/02-12, виданої 06.04.2023 року Коломийським ліцеєм №1 імені В. Стефаника Коломийської міської ради, та характеристики класного керівника, [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі. Батько дитини [PERSON] самостійно виховує сина, активно підтримує контакт із закладом освіти, цікавиться навчальними досягненнями та поведінкою сина, бере участь у позашкільних заходах, екскурсія, походах; учень має середній рівень знань, займається у геологічному гуртку, позитивно характеризується, виховується у неповній сім`ї (батьки розведені (а.с. 12, 13 )). Згідно з копією акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за місцем проживання позивача в [ADDRESS] , за вказаною адресою проживають позивач, [PERSON] , [INFO] (мати); [PERSON] , [INFO] (дочка); [PERSON] , [INFO] (син); матеріально-побутові умови задовільні (а.с. 17 ). В матеріалах даної справи міститься рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради від 23.08.2023 року № 212, яким затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] ( а.с. 55 ). У висновку вказано, що батько малолітнього [PERSON] повідомив, що він самостійно піклується про нього; [PERSON] жодного разу не приділяла уваги щодо розвитку сина та свідомо ухилялася від виконання своїх обов`язків, пов`язаних із вихованням дитини, не піклувалася про його фізичний та духовний розвиток, навчання, не спілкувалася із сином навіть в мінімальному обсязі, матеріально не забезпечувала, не сплачувала аліменти. На засідання комісії з питань захисту дитини, яке відбулось 26.07.2023 року, [PERSON] не з`явилась, однак, надіслала заяву, в якій повідомила про те, що вимоги та претензії у позовній заяві щодо невиконання нею батьківських обов`язків по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] відповідають дійсності та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав (а.с. 56-57). У відповідності до ч. 5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Однак, суд,

Outcome: dismissed