Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Позивач АТ «Сенс Банк» 03.08.2023 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 29.08.2018 [PERSON] уклала з позивачем АТ «Сенс Банк» (попередня назва АТ «Альфа Банк») угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 5010603665. Вказував, що банк належним чином виконав свій обов`язок про надання позичальнику кредиту, а відповідач своїх зобов`язань за кредитом не виконувала, станом на 22.01.2023 заборгованість за кредитним договором складає 55608,11 грн. В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 55608,11 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03.08.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавала. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, зазначивши, що підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання 17.10.2023 була повідомлена належним чином (а.с. 47). Представник відповідача подала до суду клопотання про розгляд справи без участі. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 29.08.2018 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501060365 (а.с. 4-6), за умовами якої банк надав відповідні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 30000 грн строком 24 місяці. Під час укладення договору, його сторони передбачили, що кредит надається: для власних потреб 10555,23 грн переказ коштів на відповідний рахунок; для погашення заборгованості за кредитним договором від 20.04.2018 19444,76 грн (а.с. 4). 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк». Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526,530,610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу.\~ Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти. Встановлено, що відповідач [PERSON] порушувала умови кредитного договору, своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повертала. Зокрема, станом на 22.01.2023 заборгованість за кредитом складає 55608,11 грн, в тому числі: 31283,79 грн заборгованість за тілом кредиту, 22959,47 грн прострочене тіло кредиту, 1364,85 грн відсотки. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача АТ «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості заявлені повністю обґрунтовано та підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 29.08.2018, розрахована станом на 22.01.2023 на загальну суму 55608,11 грн. Посилання представника відповідача в поданих до суду письмових поясненнях на те, що не надані докази нарахування відсотків судом оцінюється критично. Як встановлено судом, сторони кредитного договору від 29.08.2018 встановили відповідну процентну ставку в розмірі 14,39 % річних. Твердження представника відповідача про те, що строк кредиту 24 місяці до 29.08.2020 і договір не було пролонговано спростовано дослідженими в справі доказами. Зокрема, з виписки по рахунку (а.с. 10-17), яка є належним та допустимим доказом, вбачається, що відповідач [PERSON] в період після 29.08.2020 активно використовувала кредитну картку, на якій здійснювався рух коштів, в тому числі і збільшувався розмір кредитного ліміту. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог, відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved