Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

21 червня 2023 року з Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області до Варвинського районного суду Чернігівської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України надійшла на розгляд за територіальною підсудністю вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є матір`ю двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . До виховання та утримання дітей мати ставиться безвідповідально. Харчування одноманітне, часто без м`ясних, рибних, яєчних та молочних продуктів. Не в повній мірі дотримано санітарно-гігієнічні умови проживання у квартирі, для дітей не облаштовано спальні місця: син спить на долівці, а донька - з мамою та співмешканцем на дивані. Не створено куточок для занять, зокрема, відсутній письмовий стіл та стільчики. Дівчинка не відвідує дитячий садок, відсутні розвивальні ігри. Після втручання Служби у справах дітей Ладанської селищної ради діти почали мешкати з бабусею [PERSON] . З того часу мати ніяк не піклується про дітей, не виявляє зацікавленості до них, зокрема, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Так само мати не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню норм моралі, не створює умов для отримання освіти. Таке ставлення негативно впливає на фізичний, духовний розвиток та нормальне самоусвідомлення дітей. 27 березня 2023 року відповідач визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Крім того, на розгляді суду перебуває справа щодо [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наведені факти позивач вважає свідченням ухилення матері від виховання своїх дітей, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 08 серпня 2023 року (а.с. 71-72), позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей, призначити опікуном дітей їх рідну бабусю [PERSON] , покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 13 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду; залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору; призначено відкрите підготовче судове засідання у справі на 25 серпня 2023 року; зобов`язано третіх осіб надати до суду відповідні документи, необхідні для вирішення спору (а.с. 41-42). 08 серпня 2023 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог (а.с. 72). Ухвалою суду від 06 вересня 2023 року прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] про збільшення позовних вимог, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду на 26 вересня 2023 року (а.с. 100-101). Судове засідання, призначене на 26 вересня 2023 року, відкладено до 16 жовтня 2023 року у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що її син [PERSON] перебуває у місцях позбавлення волі. Невістка [PERSON] з 2021 року декілька разів змінювала місце проживання, веде розгульний спосіб життя та не піклується про своїх дітей, вживає алкогольні та тютюнові засоби у присутності дітей, не забезпечує їм нормального харчування, умов для навчання та розвитку. Коли діти мешкали з матір`ю, то потерпали від грубого поводження її співмешканця, часто зверталися до неї, як до бабусі, про допомогу. Після колективної скарги комісія у справах дітей з дозволу матері передала внуків позивачу. Вони з чоловіком піклуються про дітей, забезпечують їм нормальні умови для життя і навчання, приділяють велику увагу їх вихованню. Не заперечувала проти стягнення аліментів на дітей. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, оскільки мати неспроможна створити для своїх малолітніх дітей умови, необхідні для їх фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча брала участь в підготовчому судовому засіданні, позов не визнала, ознайомлена з матеріалами справи, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась засобами поштового зв`язку, заяв з процесуальних питань не подавала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , вказав, що він є батьком дітей, відбуває покарання, та ще декілька років не буде мати змоги опікуватись ними. Пояснив, що відповідач не піклується про дітей, не працює, має шкідливі звички, приділяє час лише влаштуванню особистого життя, змінюючи як місця проживання так і співмешканців. Через це, діти не мають ані нормальних умов життя, як побутових так і психологічних, ані належної опіки, спілкування та освіти. Його батьки займається дітьми, які прихильні до них більше ніж до рідної матері. Вважав позов таким, що підлягає задоволенню. Представник служби у справах дітей Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області Кривчун В.Б., пояснила, що з 2021 року сім`я відповідача знаходилась під соціальним супроводом. За останні роки здійснювалось декілька обстежень умов проживання дітей, і кожного разу вони були незадовільними. Матері неодноразово роз`яснювалась необхідність поліпшення умов проживання та виховання дітей, необхідність влаштування на роботу, оформлення документів щодо аліментів на утримання дітей, оформлення допомоги в соцслужбах, однак вона не вживала будь-яких дій. Під час проживання в однокімнатній квартирі зі співмешканцем, умови проживання дітей були незадовільними, син не мав спального місця, та спав на підлозі, діти не мали місця для навчання. Відповідач взагалі не цікавилась навчанням сина, донька не відвідувала садок. Відповідач залишала їх на сторонніх людей на декілька днів, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. Нещодавно відповідач народила третю дитину, і служба у справах дітей Варвинської селищної ради займається питанням влаштування дитини, оскільки мати не опікується і нею. Підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Представник виконавчого комітету Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області Тищенко Я.М. вважав позов таким, що підлягає задоволенню, наголосив на підтриманні затвердженого виконавчим комітетом висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Від представника органу опіки та піклування Варвинської селищної ради надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у якому просили ухвалити рішення, яке б максимально відповідало інтересам дітей (а.с. 123). Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, третіх особи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що батьками малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 172, 173). Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 червня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та засуджено до покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі (а.с. 130-141). 08 березня 2023 року до Ладанської селищної ради надійшла колективна скарга 7 (семи) жителів смт Ладан, які мешкають у будинках [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , на дії [PERSON] (а.с. 9). У скарзі вказано, що їх сусідка [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо своїх малолітніх дітей - зловживає алкоголем, багато палить, ніде не працює, не звертає на дітей ніякої уваги, веде розгульний спосіб життя на очах у дітей. Діти занедбані та залякані, не завжди нагодовані. Мати залишає дітей у чужих людей або вночі самих удома. Співмешканець, що мешкав з матір`ю, жорстоко поводився з дітьми, кричав на них нецензурними словами, погрожував ударити, а дівчинку двічі бив по голові. Помешкання і вдень, і вночі відвідують різні компанії та окремі особи, що вживають алкогольні напої та наркотичні засоби. Хлопчик спить на підлозі, а дівчинка з матір`ю та співмешканцем - на дивані. [PERSON] від п`яних криків ховається у шафі для одягу. Сусіди просили втрутитися та врятувати дітей, а матір притягнути до відповідальності. 28 березня 2023 року комісія з питань захисту прав дитини при Ладанській селищній раді провела засідання з обговорення стану виконання [PERSON] батьківських обов`язків (а.с. 7-8). З протоколу засідання вбачається, що комісія заслухала начальника служби [PERSON] , яка доповіла про ситуацію з дітьми. Повідомила, що мати дітей не працевлаштована, доходу не має, користується пенсією своєї бабусі. Сім`я мешкає в орендованому помешканні, за адресою: [ADDRESS] . Разом з сім`єю проживає співмешканець матері, який, за словами дітей, часто їх ображає, вживає нецензурну лексику. Мати не приділяє дітям належної уваги, не цікавиться їхнім розвитком та навчанням, молодшу дитину не водить до дитсадка. У дітей немає окремих спальних місць - дівчинка поділяє диван з мамою та співмешканцем, хлопчик спить на матраці, постеленому на підлозі. Окремого куточка для занять не створено, хоча мати неодноразово обіцяла працівникам соціальних служб виправити ситуацію та подбати про дітей. З 01 березня 2023 року діти перебувають на обліку як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Вони категорично проти проживання разом зі співмешканцем матері. Представникам поліції мати двері не відчиняє, за неналежне виконання батьківських обов`язків притягнута до адміністративної відповідальності. Завідувач відділу соціальної підтримки сім`ї, дітей та молоді КЗ «ЦНСП» Ладанської селищної ради Літовченко Л. повідомила, що з матір`ю проводиться систематична профілактична робота з подолання негативних наслідків неналежного виконання батьківських обов`язків, проте останні пів року [PERSON] на зауваження не реагує, веде розгульний спосіб життя, нехтує інтересами і потребами дітей. Вчитель початкових класів [PERSON] розповіла, що [PERSON] , учень 3-Б класу КЗ «Ладанський ліцей», навчається добре, що є заслугою бабусі та дідуся. Мати взагалі не приймає участі у шкільному житті дитини, не цікавиться навчанням і досягненнями дитини. 28 березня 2023 року [PERSON] написала комісії розписку, у якій зобов`язалась у місячний термін виправити ситуацію і створити належні умови для проживання дітей (а.с. 12). Вислухавши аргументи бабусі та дідуся про те, що дітям складно залишатися з матір`ю та її співмешканцем, комісія надала згоду на тимчасове перебування дітей у родині [PERSON] допоки мати не створить належних умов для проживання дітей. У матеріалах справи знаходиться заява [PERSON] від 25 липня 2023 року, яка свідчить про те, що у зв`язку з незадовільними умовами проживання з матір`ю діти вже не вперше передаються для тимчасового проживання з бабусею [PERSON] (а.с. 13). 31 липня 2022 року син [PERSON] по телефону звертався за допомогою до бабусі, щоб та врятувала їх, бо вони з сестрою сидять голодні, а мати спить п`яна (а.с. 25). Актом обстеження умов проживання дітей від 02 лютого 2023 року (а.с. 11) підтверджується, що у цей час діти мешкали з матір`ю в орендованій однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Квартира потребує ремонту, у ній є диван, шафа для одягу, білизни і речей, стінка для посуду і особистих речей, дзеркало з тумбою. Хлопчик спить на підлозі, виконує домашні завдання на кухні, бо куточка для навчання немає. На час відвідування у квартирі був порядок, була зварена їжа, але умови для перебування і розвитку дітей не створені, відсутні окремі спальні місця та куточок для занять. Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 27 березня 2023 року у справі № 742/1392/23 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу (а.с. 23-24). Підставою для притягнення матері до адміністративної відповідальності став факт розпивання алкоголю зі своїм співмешканцем та перебування у стані сильного алкогольного сп`янінні, внаслідок чого діти весь день були голодні, регулярні випадки розпивання алкоголю, паління в присутності дітей, висловлювання нецензурною лайкою на адресу дітей, а також те, що донька без поважної причини не відвідує дитячий садок. У характеристиці, наданій 04 квітня 2023 року директором Ладанського ліцею та класним керівником (а.с. 21-22), зазначено, що [PERSON] гарно навчається, активний, дисциплінований, охайний та організований. Хлопчик мешкає з мамою та сестричкою в орендованій квартирі. Житлово-побутові умови незадовільні - квартира потребує ремонту, в ній немає місця для занять. Матеріальне становище сім`ї нестабільне, дитина часто не обідає у школі. Мати страждає алкогольною залежністю, вихованням сина не займається. Дитина не отримує повноцінного матеріального забезпечення, зростає психологічно нестабільною. Забезпеченням побутових потреб [PERSON] займається бабуся. Саме вона виконує виховні функції, стежить за успішністю. Бабуся систематично відвідує школу, цікавиться не лише успішністю учня, але і справами класу, стосунками онука з однокласниками, психоемоційним станом хлопчика, його самопочуттям. З квітня 2023 року діти мешкають за адресою: [ADDRESS] , разом зі своє бабусею [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Ладанської селищної ради № 510 від 05 квітня 2023 року (а.с. 19) та довідкою КП «Ладан-Послуга» Ладанської селищної ради № 89/23 від 06 квітня 2023 року (а.с. 20). Акт обстеження умов проживання від 25 квітня 2023 року (а.с. 17) свідчить про те, що діти на час складання акту почали мешкати з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Квартира теж однокімнатна та потребує косметичного ремонту, але в ній є двохярусне ліжко для дітей, куточок для занять, іграшки, дитяча розвиваюча література. Родина забезпечена продуктами харчування, дуже дбає про дітей, намагаються зразково утримувати та виховувати онуків. Діти забезпечені всім необхідним - речами, одягом, взуттям. Все це дітям надають бабуся з дідусем. Хлопчик ходить до школи, дівчина - до дитсадка. Між дітьми та бабусею з дідусем відкриті та довірливі стосунки, доброзичливе спілкування. Мати ніякої допомоги не надає, не спілкується з дітьми, не цікавиться їх навчанням та станом здоров`я. Актами обстеження умов проживання від 19 липня 2023 року підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] , на дату складання акта ніхто не проживає (а.с. 68), діти - [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] , з бабусею [PERSON] (а.с. 67). Однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , відремонтована та облаштована відповідно до потреб дітей - у них є окремі спальні місця, куточок для ігор та занять. Родина повністю забезпечена продуктами харчування. Бабуся та дідусь приділяють належну увагу вихованню та утриманню онуків. Дідусь [PERSON] працює в місті Києві та проводить з родиною усі вихідні. Діти із задоволенням спілкуються та проводять вільний час з бабусею та дідусем. Мати не цікавиться життям дітей, не спілкується з ними, не допомагає. З акта обстеження умов проживання за адресою реєстрації [PERSON] , в [ADDRESS] (а.с. 70), вбачається, що діти з нею не проживають та не спілкуються пів року. У помешканні не створено умов для проживання та розвитку дітей. У кімнаті, де мати може проживати з дітьми, лише одне ліжко, відключено електропостачання. Рішенням виконавчого комітету Ладанської селищної ради Варвинського району Чернігівської області № 75 від 11 серпня 2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 78-79). Висновок аргументований тим, що мати не створювала для дітей належних умов життя та навчання, не займалася вихованням, не цікавилася їхніми інтересами, більше року ніде не працює. У дітей не було спальних місць та куточка для навчання. Мати часто не відчиняла двері працівниками ювенальної поліції. Співмешканець матері, за словами дітей, часто ображав їх, вживав нецензурну лексику. Зараз діти мешкають у бабусі [PERSON] , яка турбується про дітей, створює всі необхідні умови для повноцінного розвитку, навчання та виховання дітей. На теперішній час мати не спілкується з дітьми, не телефонує, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу. Діти, в свою чергу, категорично не хочуть повертатися до матері. Стаття 150 СК України встановлює обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. На підставі наявних у справі доказів судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Декларація ООН про права дитини, прийнята Резолюцією 1386/XVV Генеральної асамблеї ООН 20 листопада 1959 року, містить перелік принципів, дотримання яких необхідне для забезпечення щасливого дитинства. Відповідно до цих принципів дитині мають бути надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності; дитина має бути захищена від усіх форм недбалого ставлення. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, для захисту прав та законних інтересів дітей вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що викладено у відповідному висновку (а.с. 78-79). Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 - IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Однак це право не є абсолютним. У рішенні «Хант проти України» (Заява №31111/04, Страсбург, 7 грудня 2006 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що позбавлення батьківських прав є втручанням у право на повагу до сімейного життя (п. 49); аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (п. 53); між інтересами дитини та інтересами батьків повинні існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (п. 54). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100 рішення Європейського суду з прав людини «Мамчур проти України», Заява №10383/09, 16 липня 2015 року, остаточне - 16 жовтня 2015 року). Беручи до уваги те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності, достовірно встановивши факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, виходячи з інтересів дітей, суд приходить до переконання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За змістом ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Оскільки рішенням суду мати малолітніх дітей позбавляється батьківських прав, а батько відбуває покарання у місцях позбавлення волі, суд вважає, що над дітьми необхідно встановити опіку. З висновку органу опіки та піклування та подання про призначення опікуна вбачається, що діти мешкають у своєї бабусі [PERSON] , де відчувають турботу, забезпечені всім необхідним, виховуються в атмосфері довіри, поваги та взаєморозуміння. Рішенням Виконавчого комітету Ладанської селищної ради № 75 від 11 серпня 2023 року затверджено подання про призначення опікуна над малолітніми дітьми (а.с. 76-77). Відповідно до подання орган опіки та піклування вважає доцільним призначити опікуном на дітьми їх рідну бабусю [PERSON] , оскільки це відповідає інтересам малолітніх дітей. Діти зараз мешкають з нею, забезпечені всім необхідним, виховуються в атмосфері довіри, поваги і взаєморозуміння. [PERSON] перебуває в офіційному шлюбі з [PERSON] . Висновки про стан здоров`я підтверджують, що подружжя здорове, бабуся за станом здоров`я може бути опікуном. [PERSON] офіційно працевлаштований, не заперечує проти того, щоб дружина стала опікуном своїх онуків. До кримінальної відповідальності подружжя не притягалося. Позивач [PERSON] у заяві про збільшення позовних вимог просить призначити її опікуном (а.с. 72). За таких обставин суд вважає, що для найкращого забезпечення інтересів малолітніх дітей їх опікуном слід призначити [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною третьою ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] на користь опікуна [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі однієї третини всіх її доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2023 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан і стан здоров`я відповідача та дітей, наявність у відповідача ще однієї дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved