Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 22.03.2021р. №7542/21/012407, а саме автомобіля TOYOTA моделі YARIS 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , укладений між ФОП [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), який діяв на підставі неукладеного зі мною, [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) договору комісії від 22.03.2021р. №7542/21/012407, та гр. [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); витребувати та повернути [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) в робочому стані автомобіль TOYOTA моделі YARIS 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] , який належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 16.03.2021р. 27.09.2022 року до Богунського районного суду м. Житомира надійшла уточнена позовна заява в якій позивач просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 22.03.2021р. №7542/21/012407, а саме автомобіля TOYOTA моделі YARIS 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , укладений між ФОП [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), який діяв на підставі неукладеного зі мною, [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) договору комісії від 22.03.2021р. №7542/21/012407, та гр. [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); витребувати у [PERSON] , [INFO] , та повернути [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) в робочому стані автомобіль TOYOTA моделі YARIS 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] , який належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 16.03.2021р. В обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог покликається\~на те,\~що [PERSON] \~є власником\~автомобіля марки\~TOYOTA\~моделі YARIS\~2015\~року випуску,\~білого кольору,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~номер кузову\~ [NUMBER] \~що підтверджується\~свідоцтвом про\~реєстрацію транспортного\~засобу серії\~ [NUMBER] \~від 16.03.2021р.\~20.03.2021р.\~на прохання\~товариша чоловіка\~ [PERSON] ,\~вона надала\~в тимчасове\~користування на\~тиждень вказаний\~вище автомобіль\~та свідоцтво\~про реєстрацію\~транспортного засобу\~серії [NUMBER] \~від 16.03.2021\~р.\~ [PERSON] ,\~який зобов`язався\~повернути автомобіль\~та свідоцтво\~26.03.2021\~р.\~У вказаний\~строк [PERSON] \~автомобіль не\~повернув,\~крім того,\~з 26.03.2021р.\~він перестав\~піднімати від\~позивача та\~її чоловіка\~слухавку телефона,\~а тому\~будь-яке\~спілкування з\~ним припинилося.\~06.04.2021\~р.\~позивач зустрілася\~з гр.\~ [PERSON] ,\~який надав\~договір комісії\~від 22.03.2021р.\~№7542/21/012407\~та договір\~купівлі-продажу\~транспортного засобу\~від 22.03.2021р.\~№7542/21/012407. Ознайомившись з вказаними документами позивач зрозуміла, що її автомобіль невідома їй особа, яка діяла від імені позивача, відчужила на користь третьої, також невідомої їй особи - [PERSON] . Як вбачається з п.1.1 договору комісії від 22.03.2021р. №7542/21/012407, автомобіль TOYOTA моделі YARIS 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] , білого кольору, було продано [PERSON] за 48000,0 грн. З п. 1.3 цього договору комісії вбачається, що начебто, [PERSON] зобов`язалася за виконання комісіонером -ФОП [PERSON] обов`язків, як комісіонера за цим договором, сплатити йому комісійну плату у розмірі 50,0 грн., а згідно п.1.7 договору передала ФОП [PERSON] свій автомобіль для реалізації. Зважаючи на те, що позивач не знає і ніколи не знала ФОП [PERSON] та [PERSON] , а також зважаючи на те, що ніколи не зверталася до ФОП [PERSON] з приводу продажу вказаного вище автомобіля, враховуючи те, що договору комісії від 22.03.2021 р. №7542/21/012407 вона не підписувала, повноважень на його укладання та підписання від свого імені, як і згоди на його укладання нікому не надавала, примірника вказаного договору не отримувала, з умови договору, ціни та порядку її виплати, а також інших істотних умов визначеного договору не узгоджувала, то 06.04.2021р. позивач звернулася до Житомирського РУП ТУ НП в Житомирській області з відповідною заявою щодо викрадення її автомобіля. Цього ж дня по даному факту до ЄРДР було внесено кримінальне провадження №12021065400000611 за ч. 1 ст. 190 КК України, в якому на сьогодні здійснюється досудове розслідування. Тобто фактично з 20.03.2021 р. позивач позбавлена права володіти своїм автомобілем, користуватися та розпоряджатися ним, оскільки з 22.03.2021 р. ним, на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2021 р. №7542/21/012407 користувалася [PERSON] . Відповідно до висновку експерта Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/106-21/5915-ПЧ від 30.06.2021р., проведеної у кримінальному провадженні № 12021065400000611 від 06.04.2021р., досліджувані підписи від імені [PERSON] у графі «Комітент» договору комісії №7542/21/012407 від 22.03.2021р. виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Крім того, з матеріалів кримінального провадження №12021065400000611 мені стало відомо про те, що з 08.04.2021р. гр. [PERSON] відчужила автомобіль TOYOTA моделі YARIS 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] . З листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомисрькій області (Філія ГСЦ МВС) від 22.07.2022р. №31/6-1166, що надісланий до Богунського районного суду м. Житомира на виконання ухвали від 11.07.2022р. у даній справі, позивачу стало відомо, що в подальшому мій автомобіль було перереєстровано на [PERSON] , [INFO] , у якої спірний транспортний засіб знаходиться у володінні на теперішній час. Ухвалою від 13.12.2021 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Позивач та її представник адвокат Струкова Л.В. в судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги, просили задовольнити з підстав викладених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача адвокат Ткачук В.В. не скористалися правом на подання відзиву. В судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в мотивання зазначив, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 75 ЦПК України та п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки позовні вимоги до його довірителя [PERSON] не зазначені окрім стягнення судових витрат, вважає, що [PERSON] є неналежним відповідачем. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримала заперечення з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позову. [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилась належним чином повідомлена про розгляд справи. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню за наступних підстав. Суд встановив, що 12 березня 2021 року [PERSON] на підставі укладеного з ПП «МЮВМЕНТ» договору купівлі-продажу № 29/21 придбала автомобіль TOYOTA моделі YARIS 2015 року випуску. 16.03.2021 року проведено першу реєстрацію автомобіля марки TOYOTA моделі YARIS 2015 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , за власником [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Згідно з договором комісії № 7542/21/012407 від 22.03.2021 року між ФОП [PERSON] , як комісіонером, та [PERSON] , як комітентом, укладений договір, за умовами якого комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу TOYOTA YARIS, 2015 року випуску, колір білий, № кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . 22.03.2021 року між ФОП [PERSON] , продавцем, на підставі укладеного з власником транспортного засобу договору комісії № 7542/21/012407 від 22.03.2021 року, та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7542/21/012407, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марки TOYOTA YARIS, 2015 року випуску, колір білий, № кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . 27.03.2021 року проведено перереєстрацію автомобіля марки TOYOTA моделі YARIS 2015 року випуску, номер кузова [NUMBER] , за власником [PERSON] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , що підтверджується Додатком до листа РСЦ ГСЦ МВС в Житомирській області від 22.07.2022 року №31/6-1166. 08.04.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу № 1845/2021/2521224, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марки TOYOTA YARIS, 2015 року випуску, колір білий, № кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . 08.04.2021 року проведено перереєстрацію автомобіля марки TOYOTA моделі YARIS 2015 року випуску, номер кузова [NUMBER] , за власником [PERSON] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , що підтверджується Додатком до листа РСЦ ГСЦ МВС в Житомирській області від 22.07.2022 року №31/6-1166. 25.01.2022 року проведено перереєстрацію автомобіля марки TOYOTA моделі YARIS 2015 року випуску, номер кузова [NUMBER] , за власником [PERSON] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , що підтверджується Додатком до листа РСЦ ГСЦ МВС в Житомирській області від 22.07.2022 року №31/6-1166. 07.02.2022 року між ТОВ «.ВАВІЛОН.» як комісіонером та [PERSON] як комітентом укладений договір комісії № 6436/22/1/022113, за умовами якого комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу TOYOTA YARIS, 2015 року випуску, колір білий, № кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію СТХ [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . 08.02.2022 року між ТОВ «.ВАВІЛОН.», продавцем на підставі укладеного з власником транспортного засобу договору комісії № 6436/22/1/022113 від 07.02.2022 року, та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6436/22/022113, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марки TOYOTA YARIS, 2015 року випуску, колір білий, № кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . 08.02.2022 року проведено перереєстрацію автомобіля марки TOYOTA моделі YARIS 2015 року випуску, номер кузова [NUMBER] , за власником [PERSON] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , що підтверджується Додатком до листа РСЦ ГСЦ МВС в Житомирській області від 22.07.2022 року №31/6-1166. 06.04.2021 року [PERSON] звернулася до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області із заявою про незаконне заволодіння автомобілем TOYOTA YARIS, 2015 року випуску, колір білий, № кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , на підставі якої відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021065400000611 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Відповідно до висновку експерта Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/106-21/5915-ПЧ від 30.06.2021 року, проведеної у кримінальному провадженні № 12021065400000611 від 06.04.2021 року, досліджувані підписи від імені [PERSON] у графі «Комітент» договору комісії №7542/21/012407 від 22.03.2021р. виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Висновок експерта №СЕ-19/106-21/5915-ПЧ від 30.06.2021 року містить інформацію щодо предмета доказування, підстав вважати, що він отриманий з порушенням порядку, немає, а тому такий доказ є належним та допустимим. Частина перша статті 16 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ч. 2 ст.16 ЦК України, є визнання правочину недійсним. За змістом ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За положеннями ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Договір комісії за своєю юридичною природою є договором про надання послуг: комісіонер надає комітенту послугу, здійснюючи певні дії в інтересах останнього. Предметом договору комісії виступає діяльність комісіонера, тобто послуга, що ним надається, а не сам правочин як результат діяльності комісіонера. Комісіонер діє в чужих інтересах, але від власного імені, тобто є самостійною стороною у правочині. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. За змістом пункту 8 вказаного вище Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою та скріпленні печаткою (за її наявності), - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу. Враховуючи, що договір комісії №7542/21/012407 від 22.03.2021 року позивач не підписувала, її волевиявлення на продаж автомобіля відсутнє, доказів на спростування вказаних обставин відповідачами не надано, наявні підстави для визнання спірного договору комісії недійсним, оскільки під час його укладання було відсутнє волевиявлення одного з учасників правочину (позивача), так як підпис від імені позивача здійснено іншою особою. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Окрім того, зазначений принцип передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд; формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. З огляду на вищезазначене, Верховний Суд дійшов висновку, що принцип диспозитивності передбачає розгляд судом справи в межах позовних вимог і підстав позову, визначених особою, яка звернулася за захистом до суду; вихід суду за межі позовних вимог процесуальний закон допускає як виняток у разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, і таких вихід обґрунтований (мотивований) судом у рішенні. Вказаний висновок сформований у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 757/30991/18-а. З огляду на викладене, суд вваважає можливим вийти за межі позовних вимог та визнати договір комісії №7542/21/012407 від 22.03.2021 року недійсним, для ефективного захисту прав позивача. Договір купівлі-продажу належного позивачу транспортного засобу вчинявся в інтересах [PERSON] як продавця комісіонером ФОП [PERSON] . Оскільки воля власника автомобіля [PERSON] не була спрямована на укладення із ФОП [PERSON] договору комісії, вчинений комісіонером договір купівлі-продажу автомобіля від власного імені в інтересах комітента є недійсним на підставі частини третьої статті 203, статті 215 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідно до п.40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується, зокрема у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого проводилася державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортного засобу. Отже, рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу №7542/21/012407 від 22.03.2021 року, на підставі якого здійснено перереєстрацію належного позивачу транспортного засобу на [PERSON] , є підставою для скасування такої реєстрації, тобто задоволення цієї позовної вимоги призведе до ефективного захисту прав позивача як власника транспортного засобу. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 330 ЦК України передбачено, що у разі, якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно зі статтею 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Отже, відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (п.3 ч.1 ст.388 ЦК) відносяться усі випадки, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця). Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. Суд встановив, що спірний транспортний засіб був зареєстрований за відповідачем [PERSON] та в подальшому перереєстровувався на [PERSON] , [PERSON] , та наразі перебуває у [PERSON] у фактичному володінні, про що свідчить відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) №31/26-6505вх від 20.10.2022 року. Відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем належного позивачу транспортного засобу, так як на момент придбання автомобіля не знав про відсутність у ФОП [PERSON] права його відчужувати, оскільки [PERSON] не підписувала договір комісії з комісіонером. Доказів на спростування вказаної обставини суду не надано. Враховуючи, що вибуття майна з володіння позивача відбулося не з її волі, відповідач [PERSON] є фактичним володільцем належного позивачу транспортного засобу, договірні відносини між [PERSON] та [PERSON] , чи будь-яким іншим набувачем, відсутні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про витребування спірного транспортного засобу з володіння [PERSON] на користь позивача. Обрані позивачем способи захисту права власника відповідають змісту права, за захистом якого звернулася позивач, характеру його порушення та спричиненим порушенням права власності наслідкам, а тому позов підлягає задоволенню. Позивачем було надано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат у розмірі 20000,00 грн., однак доказів понесених витрат не надано, зокрема на правову допомогу. Отже, питання стосовно стягнення витрат на правову допомогу може бути розглянуто додатково після подання до суду відповідних доказів в порядку та строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved