Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

І. Зміст позовних вимог У липні 2023 року представник ТОВ «ФК « Аваліст» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2029185922 від 21.02.2020р. у сумі 56 774,86 грн.,. понесені судові витрати у розмірі 2 684,00 грн., сплачені витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що 21.02.2020р. АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2029185922, за яким банк надав, а позичальник отримав кредит у розмірі 33 232,00 грн. строком до 21.02.2023р. зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом - 0,85 % від суми кредиту та сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 36 % річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануітетних платежів - згідно графіку платежів. Підписанням кредитного договору позичальник заявила та гарантувала, зокрема, що ознайомлена з паспортом кредиту, отримала примірник кредитного договору з усіма додатками, в тому числі графік платежів, інформована про умови кредитування, в тому числі з умовами відповідальності, отримала послуги банку з видачі кредиту, надала згоду на відступлення права вимоги за кредитним договором. 17.12.2021р. ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» уклали договір факторингу № 17/12/21. Згідно реєстру боржників № 1 до договору факторингу, боржник станом на 17.12.2021р. має заборгованість по кредитному договору у розмірі 56 774,86 грн. з яких: 32 057,39 грн. - сума заборгованості за основною сумою кредипту; 19 107,04 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту; 5 610,43 грн. - сума по сплаті комісії по кредиту. Таким чином 17.12.2021р. до позивача перейшли права вимоги по кредитному договору № 2029185922 від 21.02.2020р. у сумі 56 774,86 грн. 17.12.2021р. АТ «ОТП Банк» напарвив СМС повідомлення відповідачу про відступлення права вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «Аваліст» . З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином , відповідач має непогашену заборговність перед ТОВ «ФК Аваліст» за кредитним договором № 2029185922 від 21.02.2020р. у розмірі 56 774,86 грн. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.07.2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Відповідачем надано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позивач у своїй позовній заяві не надав ні графік погашення заборгованості, ні квитанції про проведені відповідачем платежі, ні квитанцію про розмір отриманого відповідачем кредиту. Як і не надав калькуляцію нарахувань відсотків по кредиту, тому не зрозуміло, на яку суму нараховано відсотки та комісії, та не зазначив строк, за яким їх нараховано. З квітня 2022р. і по сьогодні проходить лікування від раку молочної залози - у Національному інституті раку та в Київському онкологічному центрі. Переконана, що онкологічне захворювання, яке виникло в 2021-2022р., безпосередньо пов`язане з моральним тиском з боку позивача. Із червня 2020р., відповідач змушена була звільнитися з роботи за згодою сторін через скрутне матеріальне становище на підприємстві, спричинене карантинними заходами та надзвичайною ситуацією у зв`язку з короновірусною хворобою, а тому не було достатнього для погашення кредиту доходу, тому не мала змоги платити по кредитному договору. У 2022 році у квітні місяці залишилася без роботи через війну росії проти України. [PERSON] є єдиною годувальницею у родині. Представник позивача надав відповідь на відзив в якому вказав, що на момент підписання кредитного договору та в подальшому [PERSON] повністю погодилась з умовами договору. Отримала кредит, усвідомлювала наслідки своїх дій та зобов`язалась належно та неухильно виконувати обов`язки за договором № 2029185922 від 21.02.2020р. Станом на дату подання позову будь-яких платежів від [PERSON] до АТ «ОТП Банк» не було. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Просить позов задовольнити. ІV. Фактичні обставини встановлені судом 21.02.2020 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір споживчого кредиту №2029185922, за яким банк надав, а відповідач отримала кредиту розмірі 33 232,00 грн. строком до 21.02.2023р, зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом - 0,85 % від суми кредиту та сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 36 % річних. Відповідно до п. 2 договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у додатку № 1 до кредитного договору. 17.12.2021 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Аваліст» укладено договір факторингу №17/12/21, відповідно до якого останній має паво вимоги до осіб, які були боржниками ПАТ «ОТП Банк», в тому числі щодо боржника [PERSON] за договором №2029185922 від 21.02.2020 р. Відповідач [PERSON] не виконала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 17.12.2021 року виникла заборгованість розмір якої становить 56 775,86 грн. з яких: 32 057,39 - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 19 107,04 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту; 5 610,43 грн. сума по сплаті комісії по кредиту. Судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту). При укладенні договору сторони керувались ч. 1ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як визначено ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як визначено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачем належних доказів на спростування доводів представника позивача суду не надано. Скрутне матеріальне становище позичальника не є підставою для звільненим його від зобов`язання повернути грошові кошти отримані за договоромм . Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Враховуючи, що фактично отримані позичальником кошти не повернуто банку, суд доходить висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. Також представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну допомогу в розмірі 5000,00 гривень. Відповідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 2ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів,рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу, позивачем надано договір про надання правової допомоги № 07/23 від 14.02.2023 року, акт надання послуг № 2029185922 від 14.02.2023 року та платіжну інструкцію № 146 від 09.06.2023 року, згідно якої позивачем сплачено 5000 гривень на підставі договору про надання правової допомоги. Враховуючи, вищезазначене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000,00 гривень витрат на професійну допомогу, підстав для відмови та зменшення витрат на правничу допомогу суд не вбачає. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2684,00 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved