Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся Орган опіки та піклування виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради в інтересах дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з позовом до [PERSON] , треті особи - Служба у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг», в якому просить: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] [INFO] , аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до повноліття дітей, які перераховувати на особові рахунки кожної дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.07.2022 відібрано у їх матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, з 12.10.2022 діти влаштовані в прийомну сім`ю. Відповідач будь-якого зв`язку з дітьми не підтримує, дітей не відвідує, їх життям, фізичним та духовним розвитком не цікавиться. Ухвалою суду від 25.04.2023 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання з розгляду справи. Відповідач відзив на позов не надала. Ухвалою суду від 22.06.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів. Ухвалою суду від 15.09.2023 закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до розгляду по суті на 12.10.2023 о 14 год 00 хв. Представники позивача [PERSON] та адвокат Сизько Д.Б. у судове засідання не прибули, надавши перед початком судового засідання заяви про розгляд справи за їх відсутності, просять задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши до початку судового засідання заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник відповідача - адвокат Побиванець Ю.В., належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув, про причини такої неявки суд не повідомив. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради - Малимон А.А. у судове засідання також не прибула, надавши перед початком судового засідання заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради Шевченко Н.О. у судове засідання не прибула, надавши перед початком судового засідання заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується Свідоцтвами про народження Серія [NUMBER] від 30.08.2022, Серія [NUMBER] від 19.10.2018, Серія [NUMBER] від 21.05.2021. Згідно з рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.07.2022 у справі № 695/2367/21 за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , треті особи - Служба у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради про позбавлення батьківських прав задоволено частково: позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей та стягнуто з нього аліменти на їх утримання в розмірі 1/2 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.08.2021 року та до повноліття дітей, які переховувати на особові рахунки кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Також рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.07.2022 у справі № 695/2367/21 ухвалено відібрати неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від їх матері [PERSON] , не позбавляючи її батьківських прав та передати неповнолітніх дітей Органу опіки та піклування виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради для подальшого влаштування. Крім того рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.07.2022 у справі № 695/2367/21 ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частки всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 13.08.2021 і до досягнення дітьми повноліття або повернення дитини матері, які перераховувати на особові рахунки кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Наказами Служби у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради від 22.08.2022 №№ 51, 52, 53 дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] поставлено на первинний облік, як дітей позбавлених батьківського піклування. На підставі розпорядження Золотоніської районної військової адміністрації Черкаської області від 12.10.2022 № 84 діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , влаштовані до прийомної сім`ї [PERSON] . Як зазначено в акті обстеження умов проживання від 06.03.2023 комісією встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, умови проживання не перевірялися, оскільки в будинку за вказаною адресою нікого не було, будинок зачинений. Рішенням виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради від 20.03.2023 за № 63 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як зазначено у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.07.2022 у справі № 695/2367/21 [PERSON] попереджено про необхідність зміни ставлення до виховання її неповнолітніх дітей. Однак [PERSON] не змінила ставлення до виховання своїх дітей і продовжує ухилятися від батьківських обов`язків. Також у вказаному висновку про доцільність позбавлення батьківських прав зазначено, що [PERSON] не працює, постійного місця проживання не має, протягом тривалого періоду не йде на виправлення поведінки та на покращення виконання батьківських обов`язків, веде асоціальний спосіб життя, жодного разу не відвідувала малолітніх дітей, не цікавилася їхнім розвитком та життям, не забезпечує матеріально дітей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Відповідно до листа Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07.04.2023 № 16241 станом на 01.04.2023 [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання своїх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у рамках виконавчого провадження № 71283911 на виконання виконавчого листа № 695/2367/21, не сплачувала. Згідно з листом Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради від 12.04.2023 № 224 до [PERSON] 28.06.2022 здійснено комісійний виїзд з ФСР КУ «ЦНСП» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради з метою обстеження житлово-побутових умов і готовності матері до проживання разом з малолітніми дітьми, що знаходяться в патронатній сім`ї. Від запропонованих соціальних послуг, що надаються КУ «ЦНСП» [PERSON] відмовилася. У подальшому в телефонних розмовах [PERSON] надавалася соціальна послуга інформування стосовно відповідального батьківства, здорового способу життя, інформація щодо отримання медичної, правової допомоги, адміністративних послуг. Самостійно [PERSON] для надання соціальних послуг до КУ «ЦНСП» не зверталася. 06 березня 2023 року здійснено виїзд ФСР КУ «ЦНСП» і ССД на оцінювання потреб [PERSON] , згідно з заявою матері її співмешканця [PERSON] . На момент оцінювання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживала, так як переїхала в іншу громаду зі слів сусідів. Відповідно до повідомлення Служби у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради від 13.04.2023 № 21/21-02 з моменту влаштування дітей позбавлених батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в прийомну сім`ю [PERSON] 12.10.2022 і станом на день надання інформації [PERSON] не проводила жодних дій стосовно зустрічі із дітьми, а саме: не намагалася встановити контакт із своїми дітьми; не зверталася до Служби у справах дітей з питанням про призначення зустрічі зі своїми малолітніми дітьми. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Із системного аналізу положень пункту 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. При вирішенні даної справи, суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (пункти 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Верховний Суд у постанові від 06.05.2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) вказав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). […] Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. Згідно з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 року у справі № 203/3505/19 відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків/одного з батьків батьківських прав. Враховуючи, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать про винну та свідому поведінку відповідача щодо ухилення від участі у вихованні дітей, про умисне і свідоме нехтування обов`язками матері, заяву відповідача подану до суду про визнання позову, відповідно до якої остання не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітніх дітей суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Частиною другою ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3 ст. 166 СК України). Разом з тим суд зауважує, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.07.2022 у справі № 695/2367/21 ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частки всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 13.08.2021 і до досягнення дітьми повноліття або повернення дитини матері, які перераховувати на особові рахунки кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Крім того з матеріалів справи судом встановлено, що на підставі виконавчого листа виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у вказаній справі державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 71283911. Доказів припинення стягнення аліментів з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на підставі виконавчого листа виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 695/2367/21 сторони суду не назвали та не надали. Відтак, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав у сумі 1 073 грн 60 коп.

Outcome: partial