Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася 25.09.2023 до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль марки Subaru модель Forester, 2006 року випуску, сірого кольору, легковий універсал, кузов (шасі, рама, коляска) VIN: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Одесі Одеської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . У серпні 2019 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Луцях Т.М. з заявою про прийняття спадщини та оформила право на спадщину за законом. За життя чоловік користувався автомобілем Субару, однак свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було видане на ім`я [PERSON] . Тому на автомобіль документи про право на спадщину не оформлялися. На початку серпня 2023 року позивачка виявила серед інших документів Акт державного виконавця Другого Приморського ВДВС від 20.10.2011 про реалізацію заставленого рухомого майна, згідно якого автомобіль було продано на аукціоні в ході примусового виконання виконавчого листа №2-7174/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 29.10.2010 про стягнення грошової суми з [PERSON] на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" у розмірі 168\~846,66 грн. Придбав автомобіль [PERSON] . Тож, акт про реалізацію заставленого рухомого майна від 20.10.2011 є документом, що підтверджує виникнення у [PERSON] права власності на придбане рухоме майно автомобіль Subaru Forester, державний номер [NUMBER] . Оформити спадщину не можливо, оскільки [PERSON] за життя належним чином не було оформлено транспортний засіб, правовстановлюючий документ не отримано та відповідної реєстрації не проведено. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 25.10.2023. До суду 02.10.2023 надійшла нотаріально засвідчена заява [PERSON] , згідно якої він визнав позову та просив задовольнити позов [PERSON] , також просить провести розгляд справи за його відсутності. До суду 25.10.2023 надійшла заява представника [PERSON] [PERSON] про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності позивача. У підготовче засідання 25.10.2023 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Згідно ч.1, ч.4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з тим, що [PERSON] визнав позовні вимоги і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, суд розглядає дану справу у підготовчому засіданні. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 02 листопада 2023 року. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 18 серпня 1971 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, в результаті чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.10). [PERSON] помер [INFO] у м. Одесі у віці 71 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луцях Т.М. 29.08.2019 було відкрито спадкову справу №14/2019 щодо майна померлого [PERSON] (а.с.12). Згідно довідки приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Луцях Тетяни Миколаївни від 28.08.2023, [PERSON] , 1949 року народження прийняла спадщину та є єдиними спадкоємцем [PERSON] (а.с.13). Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луцях Тетяною Миколаївною 28.08.2023 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на автомобіль, адже [PERSON] за життя не було належним чином оформлено право власності (а.с.22). Відтак, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18.05.2006 автомобіль марки Subaru модель Forester, 2006 року випуску, сірого кольору, легковий універсал, кузов (шасі, рама, коляска) VIN: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] є власністю [PERSON] (а.с.14). Однак, згідно акту державного виконавця про реалізацію заставленого рухомого майна від 20.10.2011, державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Щербаковим Ю.С. при примусовому виконані виконавчого листа №2-7174/10, який видав Приморський районний суд м. Одеси від 29.10.2010, про стягнення грошової суми з [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» у розмірі 168\~846,66 грн, було реалізовано на прилюдних торгах автомобіль Subaru Forester, 2006 року випуску, сірого кольору, легковий універсал, кузов (шасі, рама, коляска) VIN: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Автомобіль продано за 85\~741 грн [PERSON] (а.с.15). Додано квитанції на підтвердження оплати автомобіля придбаного [PERSON] на аукціоні (а.с.16-18). Постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Щербакова Ю.С. від 20.10.2011 передано автомобіль Subaru Forester, 2006 року випуску, сірого кольору, легковий універсал, кузов (шасі, рама, коляска) VIN: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить боржнику [PERSON] у власність [PERSON] (а.с.19). Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому частиною другою статті 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно частини першої статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно правової позиції Верховного Суду, що міститься у постанові від 10 травня 2023 року, винесеній у справі №761/22937/19, право власності на транспортний засіб виникає у особи з моменту передання йому майна, правила частини четвертої статті 334 ЦК України щодо виникнення права власності з моменту державної реєстрації застосовуються лише до нерухомого майна. Отже, з моменту передання чоловіку позивача придбаного ним транспортного засобу марки Subaru Forester, у нього виникло право власності на цей транспортний засіб незалежного від того, чи здійснив він його державну реєстрацію. Позивачка є єдиною спадкоємицею [PERSON] . Таким чином, відповідно до статей 1218, 1220 ЦК України до позивача в порядку спадкування за законом перейшли усі права та обов`язки, які належали її чоловіку на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема й право власності на транспортний засіб марки. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Оскільки, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] за життя придбав на прилюдних торгах транспортний засіб Subaru Forester, номерний знак [NUMBER] , однак не зареєстрував своє право належним чином, враховуючи наявність законних підстав для прийняття визнання позову відповідачем, то наявні підстави для визнання права власності на такий автомобіль за єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] [PERSON] .

Outcome: approved