Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Заступник керівника Луцької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] , яка є громадянкою російської федерації, після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , успадкувала за законом земельну ділянку для індивідуального садівництва з кадастровим номером 0722885000:02:001:5014 площею 0,06 га, яка знаходиться в с. Гаразджа Луцького району. На підставі свідоцтва про право на спадищину за законом від 14.02.2018 року за [PERSON] зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, відповідно до інформації Підгайцівської сільської ради [PERSON] не зареєстрована та не проживає на території громади. Разом із цим, окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст.\~13,\~14,\~41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення, оскільки зазначена земельна ділянка, яка знаходяться в межах території України, відповідно в силу зазначених норм закону, повинна відчужитися протягом року, з моменту набуття її у власність. Враховуючи наведене, просить суд конфіскувати у власність держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області земельну ділянку з кадастровим номером 0722885000:02:001:5014, площею 0,06 га, яка знаходиться в с. Гаразджа Луцького району, яка на праві власності належать [PERSON] та стягнути з неї на користь Волинської обласної прокуратури судові витрати по справі. Ухвалою судді від 12 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження справі з проведенням підготовчого засідання. У судовому засіданні прокурор та представник позивача заявлені вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2018, зареєстрованого в реєстрі за № 3-100, виданого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області - Мудрик О.Є., [PERSON] успадкувала після смерті свого батька [PERSON] , земельну ділянку з кадастровим номером 0722885000:02:001:5014, площею 0,06 га, яка розташована в с. Гаразджа Луцького району (а.с. 11). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0722885000:02:001:5014, площею 0,06 га, яка розташована в с. Гаразджа Луцького району, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1485110807228 (а.с. 7). На запит окружної прокуратури від 03.04.2023 року №53-2810вих23, чи видавався паспорт громадянина України [PERSON] , Управлінням ДМСУ у Волинській області від 06.04.2023 року №0701.2.1-1663/0701.1.3-23 надано інформацію, що згідно обліків відділу у справах іноземців та осіб без громадянства даного Управління, зазначена особа є громадянкою російської федерації (а.с. 17). Відповідно до листа Підгайцівської сільської ради № 4460-23 від 11.04.2023 року [PERSON] на території громади не зареєстрована та не проживає (а.с.19). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст.\~13,\~14,\~41 Конституції України, ст. ст.\~80,\~81,\~145 ЗК України\~при використанні [PERSON] зазначених земельних ділянок. Положення ст. ст.\~13,\~14 Конституції України\~визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі\~ст. 80 ЗК України\~визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту ч. 2 ст. 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2\~ст. 81 ЗК України\~можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5\~ст. 22 ЗК України\~набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог\~ст. 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом ч. 4\~ст. 81 ЗК України\~землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цих вимог настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4\~ст. 145 ЗК України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1\~ст. 346 ЦК України\~визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із\~ст. 356 ЦК України\~до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5\~ст. 41 Конституції України\~визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 14.02.2018 року по даний час) не відчужила її, як це передбачено законом, є підстави для конфіскації зазначеного нерухомого майна у власність держави. Враховуючи виявлені порушення та зазначені положення законодавства,

Outcome: approved