Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 12 вересня 2009 року, зареєстрованого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №389. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільна син [PERSON] , [INFO] . Проте сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, виховання дитини. Відповідач часто на ґрунті ревності та у стані алкогольного сп`яніння влаштовував конфлікти, в тому числі в присутності сторонніх людей. Від неодноразових суперечок погіршується її самопочуття, позивач перебуває в стані постійного стресу. Відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні сім`ї, не цікавиться спільною дитиною та її вихованням. Останній неодноразово застосовував до дружини домашнє насильство, внаслідок чого вона разом із сином проживають окремо, спільного господарства з відповідачем не ведуть. Вважає, що примирення між ними є неможливим, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме їх та дитини інтересам. Позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. До суду надійшли пояснення та заява, відповідно до яких відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, проте з обставинами, які викладені у позовній заяві, зокрема, щодо відсутності участі у матеріальному забезпеченні сім`ї та інтересу до дитини, дій, пов`язаних з застосуванням домашнього насильства, не погодився. Вказав, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12 вересня 2009 року, зареєстрували такий у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №389. У подружжя є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Враховуючи те,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~а відповідач\~не заперечив\~проти задоволення\~позову,\~що не\~суперечить закону\~та не\~порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1073,60 грн., останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 536,80 грн., а решту судових витрат у розмірі 536,80 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved