Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 22 листопада 2018 року в розмірі 31920,28 грн станом на 19 січня 2023 року та судові витрати в розмірі 2684 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 22 листопада 2018 року. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який надалі збільшився до 24500 грн. АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 19 січня 2023 року має заборгованість 31920,28 грн, яка складається з: 26111,10 грн - заборгованості за тілом кредита, 5809,18 грн - заборгованості за простроченими відсотками. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк». В письмових поясненнях відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заперечення проти позову мотивує тим, що не був ознайомлений з умовами, що підтверджується відсутністю його підпису на витягу з Тарифів обслуговування універсальних кредитних карт. До витягу з протоколу № 30 не має жодного відношення, оскільки не був запрошений на засідання. В матеріалах справи відсутні докази, що він дійсно отримав кредитну картку та користувався нею. Позивач не надав належних доказів, що між сторонами виникли кредитні відносини з підстав, викладених у позовній заяві. У анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 22 листопада 2018 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Ухвалою від 11 серпня 2023 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився. Одночасно з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що відповідач не заперечує підписання ним анкети-заяви, але його волевиявлення було спрямоване лише на отримання платіжної картки. Кредитного договору з позивачем [PERSON] не укладав. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд \~встановив,\~що 22 листопада 2018 року відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі анкета-заява). В анкеті-заяві\~ зазначено,\~ що підписанням цієї анкети-заяви [PERSON] відповідно до ст.634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк", які розміщені на офіційного сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого отримав шляхом самостійного роздрукування. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк», відповідач 22 листопада 2018 року отримав кредитну картку № [NUMBER] терміном дії 07/22, 12 лютого 2021 року - кредитну картку № [NUMBER] терміном дії 10/24. 22 листопада 2018 року відповідачу на кредитну картку № [NUMBER] встановлений кредитний ліміт на картку в розмірі 2700 грн; 15 жовтня 2019 року кредитний ліміт збільшено до 6500 грн, 15 жовтня 2019 року кредитний ліміт збільшено до 8500 грн., 16 жовтня 2019 року кредитний ліміт збільшено до 15000 грн., 04 лютого 2020 року кредитний ліміт збільшено до 20000 грн., 04 лютого 2020 року кредитний ліміт зменшений до 18000 грн, 05 березня 2020 року кредитний ліміт збільшено до 24500 грн., 10 листопада 2022 року кредитний ліміт зменшений до 0 грн., про що свідчить довідка АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] . З виписки за договором за період 22 листопада 2018 року до 24 січня 2023 року встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної картки, здійснював платежі, поповнював картку, що свідчить про отримання ним і використання кредитних коштів та спростовує доводи відповідача щодо відсутності доказів отримання ним кредитної картки та користування нею. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 19 січня 2023 року становить 31920,28 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 26111,10 грн, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 5809,18 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. До анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку позивач додав паспорт споживчого кредиту, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку, затверджені протоколом № 30 засідання правління від 31 липня 2018 року. Разом з тим, додані позивачем витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку не містять підпису відповідача та в матеріалах справи відсутнє підтвердження, що саме з цими тарифами та Умовами і правилами ознайомився відповідач та погодився з ними. Відповідач заперечує, що при підписанні анкети-заяви він був ознайомлений з доданими до позовної заяви витягами з тарифів та Умов та правил. За таких обставин надані позивачем витяг з тарифів та Умови та правила не можна розцінювати як частину договору, укладеного між сторонами 22 листопада 2018 року. У анкеті-заяві позичальника [PERSON] від 22 листопада 2018 року не зазначені процентна ставка за користування кредитом, умови иа порядок її зміни, порядок та умови збільшення розміру кредиту, порядок обчислення та розміри відповідальності за порушення зобов`язання. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в письмовому вигляді ціну договору, встановлену у формі сплати процентів ща користування кредитними коштами. Витяг з тарифів та Умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку належним доказом погодження сторонами умов кредитного договору також бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). За таких обставин відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками в сумі 5809,18 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості за тілом кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник) складає 13954,69 грн. Фактичне користування відповідачем кредитними коштами підтверджується наявною в матеріалах справи випискою за його картковим рахунком, яка є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти, що підтверджується випискою по рахунку, не повернуті, а також беручи до уваги вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, відповідно до якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку про те, що позивач має право вимагати захисту своїх прав шляхом стягнення з відповідача фактично отриманої суми кредитних коштів у розмірі 26111,10 грн. За таких обставин позов належить задовольнити частково. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведенного та

Outcome: partial