Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

18.04.2023 в провадження Погребищенського районного суду Вінницької області за підсудністю, на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 23.03.2023, надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач аргументував тим, що 27.09.2017 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0814/82/0143775, відповідно до умов якого банк зобов`язався відкрити позичальнику рахунок з лімітом в розмірі 17746,23 грн., а позивальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 27.09.2023, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 39,9 %. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином, надавши позичальнику кредитні кошти обумовлені договором. 20.09.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-19-F, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило права грошової вимоги до боржників ТОВ «Вердикт Капітал», у тому числі за договором №014/0814/82/0143775 від 27.09.2017, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , отож ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до останнього. Ураховуючи те, що позичальник належним чином не виконував узяті на себе за договором зобов`язання станом на 07.02.2023 допустив заборгованість у розмірі 41528,65 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 15938,48 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 2388,93 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 21535,02 грн.; заборгованості з пені 1666,22 грн., які у добровільному порядку не сплачує, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою Погребищенського районного суду від 21.04.2023 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 20.09.2023 було задоволено заяву директора ТОВ «ДЕБТ ФОРС» Кузьменко О.В. про залучення до участі у справі правонаступника, позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» замінено на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС». Представник позивача ТОВ «ДЕБТ ФОРС» в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, порти заочного розгляду справи не заперечував (а. с. 185). Відповідач в судове засідання не з`явився також, не повідомляючи про причини неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно, у встановленому законом порядку. Відзив не подав. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 27.09.2017 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0814/82/0143775, відповідно до умов якого, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в розмірі 17746,23 грн., строком до 27.09.2023, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 39,9% (а. с. 7-11). Також у Розділі 10 вказаного Договору сторони узгодили відповідальність сторін, де у п.10.3. зазначено, що за прострочення виконання будь яких зобов`язань за Договором кредитор має право вимагати, а позичальник зобов`язаний сплатити останньому пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Відповідно до Додатку за №2 до Договору про надання банківських послуг у сфері страхування за №014/0814/82/0143775 від 27.09.2017, визначено поміж інших умов узгоджених у договорі загальну вартість кредиту в сумі 46397,65 грн., реальну річну ставку в розмірі 39,69 % (а. с. 12). Бак свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Договору, що підтверджується Випискою по рахунку АТ «Райффайзен Банк» від 22.02.2022 (а. с. 20-29). Однак, як убачається з розрахунку заборгованості ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/0814/82/0143775 від 27.09.2017, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконував, відсотки за користуванням кредитом не сплачував, в зв`язку із чим станом на 11.10.2019 допустив заборгованість у розмірі 19993,74 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 15938,48 грн.; заборгованості за процентами 2388,93 грн.; заборгованості з пені 1666,33 грн. (а. с. 30-32). 20.09.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-19-F, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на умовах та у порядку визначеному цим договором, відступило новому кредитору ТОВ «Вердикт Капітал», за плату належні права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, зокрема і вимоги до [PERSON] (а. с. 34-45). Відступлення прав вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» стосовно [PERSON] підтверджується також Витягом з реєстру боржників від 11.10.2019 до Договору відступлення права вимоги №114/2/19-F від 20.09.2019 (а.с.46). Відповідно до розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №014/0814/82/0143775 станом на 07.02.2023, загальна сума заборгованості перед ТОВ Вердикт Капітал» становить 41528,65 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 15938,48 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 2388,93 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 21535,02 грн.; заборгованості з пені 1666,22 грн. (а. с. 33). 09.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» був укладений договір відступлення прав вимоги №09-03/23, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ТОВ «Кампсіс Фінанс» було відступлено право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №014/0814/82/0143775 укладеним 27.09.2017 із [PERSON] (а. с. 107-117). У подальшому 12.05.2023 ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступлено право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №014/0814/82/0143775 укладеним 27.09.2017 із [PERSON] , ТОВ «ДЕБТ ФОРС» за договором про відступлення прав вимоги за № 12-05/23 (а.с.128-136). Відповідно до реєстру відправлень, [PERSON] було направлено відомості про відступлення прав вимоги до ТОВ «ДЕБЕТ ФОРС» стосовно нього, які набуто на підставі Договору (а. с. 161-163). Частиною першою та третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. З огляду на вищезазначене, враховуючи, що відповідач має заборгованість за Договором №014/0814/82/0143775 від 27.09.2017 у розмірі 41528,65 грн., однак добровільно борг не сплачує, то з метою захисту прав позивача, з [PERSON] необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку. Вирішуючи питання судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу необхідну для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судом встановлено, що при пред`явленні даного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн., в підтвердження чого додано платіжне доручення №0362600013 від 23.02.2023 (а.с.1). Ураховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі отож витрати у вигляді сплати судового збору підлягають присудженню із відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що 03.01.2023 було укладено Договір №03-01/2023 про надання правової допомоги між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», відповідно до якого Адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах визначених цим договором, де у п.4 узгоджено, що вартість послуг оформляється у формі заявок, також передбачено складання Акту про надання юридичної допомоги (а. с. 74-78). Відповідно до Прайс-листа щодо послуг та їх вартості визначено види послуг, одиниці виміру та ціна роботи наданої Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а. с. 79-81). Відповідно до платіжної інструкції ТОВ «Вердикт Капітал» сплачено суму 44000 грн. Адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» (а. с. 82). Як слідує із заявки на надання юридичної допомоги №193 від 05.01.2023, вартість робіт по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] склала 9000 грн., з яких надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти - 3000 грн.; складання позовної заяви, підготовка та друк необхідних документів - 6000 грн. (а. с. 83). Відповідно до Витягу з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 09.01.2023, визначено вартість робіт в розмірі 9000 грн., які складаються із: надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти (1 годині) - 3000 грн.; складання позовної заяви, підготовка та друк необхідних документів (4 години) - 6000 грн. (а. с. 84). Аналізуючи надані стороною позивача докази, суд зауважує, що умовами Договору від 03.01.2023 передбачено оформлення Акту до фактичного завершення надання послуг, відтак суд не може втручатись у договірні відносини сторін. Витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 05.01.2023 щодо надання послуг містить обсяг виконаних робіт, зокрема - надання письмової поглибленої консультації становить 1 година - 3000 грн.; складання позовної заяви та друк документів 4 години 6000 грн., а загалом сума склала 9000 грн. У той же час відповідно до Прайс-листа погодинна вартість послуги, зокрема: з надання письмової консультації становить 1500 грн.; складання позову 1500 грн., а друк документів визначено за один аркуш у розмірі 2 грн. Отож визначена у Витязі з Акту сума щодо надання правничої допомоги суперечить Прайсу, оскільки розмір надання письмової консультації за 1 годину становить 1500 грн., а не 3000 грн., а визначення обсягу послуг щодо складання позову та друк документів їх вартості у співвідношенні до документів, які додані до позову та виготовлялись для подачі до суду, є для суду неможливим, так як не відомо який обсяг документів було віддруковано, та який час витрачено для складання позову. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд враховує, що відповідачем не ініціювалось клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу понесену позивачем. Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, складності справи, з урахуванням встановлених вище обставин та доказів, кількості судових засідань, усталеної практики з вирішення кредитних спорів,приймає до уваги, що такі витрати мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Суд звертає увагу, що допомога надана позивачеві саме у кредитних спорах не стосовно одного відповідача, а надавалась адвокатським об`єднанням у сукупному обсязі кількох справ, про що було укладено відповідний договір та сплачено витрати, отож час для формування позиції та письмової консультації, що зайняла 1 годину у даному випадку є завищеним. Отже, надавши оцінку доказам щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт; предметом позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат, що доведені позивачем на формування позиції може становити 500,00 грн., тоді як розмір усіх витрат понесених відповідачем, на професійну правничу допомогу може складати 2000,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу, що доведені належними доказами, на цю суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягом послуг в розрізі цієї справи, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому вони підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 16, 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved