Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

В червні 2023 року Заступник прокурора Летичівської окружної прокуратури Хмельницької області звернувся в суд з позовом в інтересах Держави в особі Деражнянської міської ради до [PERSON] із вимогою витребувати у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Деражнянської міської територіальної громади в особі Деражнянської міської ради земельну ділянку площею 2,7311 га (кадастровий номер 6821581600:02:033:0076), що знаходиться за межами населених пунктів Деражнянської міської ради Хмельницького району Хмельницької області. Разом з тим, прокурор просив також стягнути з [PERSON] на користь Хмельницької обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02911102, Держказначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, р/р UA188201720343120002000002814) 2684 грн. судового збору, сплачений за пред`явлення цього позову. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов із викладених в ньому підстав. Представник Деражнянської міської ради в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, в якій позовні вимоги прокурора підтримав. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд, у відповідності до ст. 280-283 ЦПК України, постановивши провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, дійшов наступного висновку. Судом об`єктивно встановлено, що Летичівською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», за результатами вивчення питання законності розпорядження землями комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Деражнянської міської територіальної громади виявлено факт незаконного набуття у власність [PERSON] земельної ділянки згідно рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого на підставі рішення суду про визнання за ним права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, яке у подальшому було скасоване в судовому порядку. Фактичні обставини справи. Встановлено, що рішенням Деражнянського районного суду від 11.06.2021 за результатами розгляду цивільної справи № 673/406/21 задоволено позов [PERSON] до Деражнянської міської ради та визнано за ним право на спадкове майно, померлої [INFO] [PERSON] , зокрема, право на земельну частку (пай) площею 3.65 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 070112, виданого у 1997 році Деражнянською районною державною адміністрацією. Підставою для прийняття районним судом вказаного рішення став долучений [PERSON] заповіт від імені померлої [PERSON] , згідно якого остання заповіла йому все належне їй майно, та витяг про його реєстрацію в Спадковому реєстрі. Разом з тим, Летичівською окружною прокуратурою 31.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №12022243300000020 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України. Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що [PERSON] , обіймаючи посаду сільського голови Галузинецької сільської ради, будучи службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, маючи у володінні та розпорядженні гербову печатку та вільний доступ до журналів спадкових справ та нотаріальних дій сільської ради, дізнавшись, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , має право на земельну частку (паю) розміром 3,65 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 070112, виданого у 1997 році Деражнянською районною державною адміністрацією, та яка за життя нікому не заповіла майно, що їй належало, зловживаючи службовим становищем, діючи в інтересах заздалегідь визначеної особи - [PERSON] щодо протиправного безоплатного набуття ним права власності на зазначену земельну ділянку, склала неіснуючий заповіт від імені померлої [PERSON] від 27.12.1995, в якому зазначила недостовірні відомості про заповідання [PERSON] всього її майна, скріпивши його своїм підписом як секретаря сільської ради, посаду якої обіймала на той час, та гербовою печаткою, внесла відповідні записи про здійснений правочин до журналу реєстрації нотаріальних дій Галузинецької сільської ради за порядковим номером 21 від 27.12.1995, та виготовивши копію із підробленого заповіту, підшила його до справи «документи по нотаріальних діях за 1995-1997 роки», а оригінал передала [PERSON] , запевнивши останнього в його законності та достовірності. У подальшому, [PERSON] , з метою надання [PERSON] можливості оформити спадкове право на земельну ділянку в судовому порядку, шляхом внесення відомостей до Спадкового реєстру, надала секретарю Галузинецької сільської ради Сергієнко О.О. незаконно складений нею заповіт від імені [PERSON] для підготування заяви про реєстрацію архівного заповіту, зареєстровану під № 231 від 01.08.2021, в яку [PERSON] в межах своїх посадових обов`язків, не будучи обізнаною у достовірності наданих документів, внесла відомості про посвідчення секретарем Галузинецької сільської ради 27.12.1995 заповіту під номером 21 у реєстрі нотаріальних дій від імені [PERSON] , який поштовою листівкою направила підроблену заяву до державного підприємства «Національні інформаційні системи» для внесення відповідних відомостей у Спадковий реєстр. Вироком суду від 06.10.2022, який набрав чинності 08.11.2022, у справі№ 673/85/22 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Летичівської окружної прокуратури Деліндою В.Ю. та обвинуваченою [PERSON] , останню визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, та призначено відповідне покарання. На виконання рішення Деражнянського районного суду від 11.06.2021 у цивільній справі № 673/406/21 рішенням Деражнянської міської ради від 05.08.2021 № 5 виділено [PERSON] в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) № 2 (3,65 га в умовних кадастрових гектарах, 2,73 га - згідно плану землекористування Галузинецької сільської ради) та передано у власність, що розташована за межами населеного пункту с. Галузинці із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Рішенням Деражнянської міської ради від 15.09.2021 № 14 внесено зміни до рішення міської ради від 05.08.2021 № 5, виклавши п. 1.3. в наступній редакції: « [PERSON] в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) №2 (кадастровий номер: 6821581600:02:033:0076), площею 2,7311 га, що розташована за межами населеного пункту с. Галузинці із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до рішення Деражнянського районного суду від 11.06.2021 справа за № 673/406/21». Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.11.2021 № 282645859, 13.10.2021 державним реєстратором Деражнянської міської ради Дащенко Т.М. зареєстровано за [PERSON] право власності на вищевказану земельну ділянку на підставі рішень органу місцевого самоврядування від 05.08.2021 № 5 та від 15.09.2021 № 14 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2479781668040). Рішенням Деражнянського районного суду від 02.02.2023 задоволено заяву заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасовано рішення Деражнянського районного суду у цивільній справі 673/406/21 від 11.06.2021 та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] до Деражнянської міської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №070112, виданого у 1997 році Деражнянською районною державною адміністрацією. З огляду на те, що Деражнянською міською радою прийнято рішення від 05.08.2021 № 5 та від 15.09.2021 № 14 про виділення [PERSON] спірної земельної ділянки на виконання рішення суду у цивільній справі 673/406/21 від 11.06.2021, яке скасоване в судовому порядку 02.02.2023, [PERSON] заволодів цією землею незаконно, без відповідної правової підстави, у подальшому зареєстрував право власності на неї, а тому вказана земельна ділянка підлягає витребуванню у комунальну власність Деражнянської міської територіальної громади в особі Деражнянської міської ради з незаконного володіння. Правові підстави позову Згідно із ст. 1 ЗК України, ч. 1 ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством України, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 78 ЗК України, ст.ст. 319, 321, ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 324 ЦК України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Згідно зі ст.ст. 140, 143 і 144 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України, що здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування; територіальні громади безпосередньо або через утворені ними органи управляють майном, що є в комунальній власності, вирішують інші питання, віднесені законом до їх компетенції; вирішуючи питання місцевого значення, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Відповідно до ст. 172 ЦК України, територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Аналогічна норма міститься у ст. 80 ЗК України. Відтак, територіальна громада як власник об`єктів права комунальної власності делегує відповідній раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом - ЦК України та ЗК України. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону, поміж іншого, здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України, ст. 374 Цивільного кодексу України право власності на землі комунальної власності належать територіальним громадам, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Стаття 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає компетенцію сільських, селищних міських рад, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Повноваження сільських, селищних, районних, міських, обласних рад та їх виконавчих органів визначені в ст.ст. 8-12 ЗК України (розпорядження землями, передача земельних ділянок у власність громадянам та юридичним особам, надання земельних ділянок у користування, вилучення земельних ділянок, викуп земельних ділянок для суспільних потреб, організація землеустрою тощо). Згідно ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Також, відповідно до п. в ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №727-р визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Хмельницької області, відповідно до якого до складу Деражнянської міської територіальної громади включено Галузинецьку територіальну громаду. З урахуванням викладеного, спірна земельна ділянка з кадастровим номером 6821581600:02:033:0076 на даний час розташована на території Деражнянської міської територіальної громади Хмельницького району. За змістом зазначених положень чинного законодавства питання розпорядження землею, у тому числі надання її у власність, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування, в даних спірних правовідносинах - Деражнянської міської ради, як органу місцевого самоврядування, так і власника спірних земельних ділянок. За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з ч. 1 ст. 144 Конституції України, формами та засобами реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування є рішення уповноважених органів, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що способом реалізації компетенції органу місцевого самоврядування є нормативні та інші акти (ненормативні) у формі рішень. Рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування щодо розпорядження землями комунальної власності є зовнішнім вираженням законодавчо обумовленої управлінської діяльності та владної волі суб`єкта владних повноважень, який в інтересах територіальної громади як власника землі здійснює правомочність розпорядження нею з дотриманням земельних інтересів суспільства в цілому та територіальної громади зокрема. Прийняті виключно у відповідності до вимог закону та в межах повноважень рішення органів місцевого самоврядування у сфері земельних відносин можуть слугувати підставою для набуття у власність чи користування фізичними та юридичними особами земельних ділянок комунальної власності. Порушення вимог законодавства під час розпорядження земельними ділянками комунальної власності не тільки не відображає волю територіальної громади на розпорядження земельними ділянками комунальної форми власності, а й порушує суспільні інтереси та інтереси територіальної громади. Окрім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду ВП ВС у справі №922/614/19 від 11.02.2020 у пункті 52 зазначено, що позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність зазначених наказів без заявлення вимоги про визнання їх незаконними та скасування, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не тягнуть правових наслідків, на які вони спрямовані. Подібні за змістом висновки сформульовані Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19). У даному випадку спірна земельна ділянка на підставі незаконного судового рішення у цивільній справі 673/406/21 від 11.06.2021, ухваленого на підставі фальшивих письмових доказів, що встановлено вироком суду, який набрав законної сили, вибула з розпорядження Деражнянської міської ради, здійснюваного нею у відповідності до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) вибуття земельної ділянки». На підставі цього рішення у [PERSON] виникло право на спадкове майно, яке він реалізував та неправомірно отримав у власність земельну частку (пай). З огляду на те, що це незаконне судове рішення скасоване, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у [PERSON] на користь територіальної громади в особі Деражнянської міської рад. Обґрунтування наявності підстав для представництва прокуратурою інтересів держави. Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 56 ЦПК України передбачено порушення справи за позовами прокурорів, які звертаються до суду в інтересах держави. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. За змістом ст. 80 ЗК України, ст. 2, 172, 327, 374 ЦК України право власності на землі комунальної власності належать територіальній громаді, яка реалізує це право через відповідні органи місцевого самоврядування. За змістом зазначених положень чинного законодавства питання розпорядження землею, у тому числі передачі її у власність, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування, в даних спірних правовідносинах - Деражянської міської ради, як органу місцевого самоврядування, так і власника спірної земельної ділянки. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Порушення інтересів держави обґрунтовується тим, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення комунальної форми власності вибула з власності територіальної громади з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Крім цього, уповноважений державою орган не вжив заходів до захисту прав та витребування спірних земельних ділянок. Летичівською окружною прокуратурою 02.05.2023 на адресу Деражнянської міської ради направлено лист про виявлені порушення з проханням повідомити чи вживатимуться заходи на усунення зазначених порушень, у тому числі в судовому порядку. З отриманої інформації від 04.05.2023 вбачається, що такі заходи не вживалися та на даний час не вживатимуться. Зазначені причини не звернення позивача до суду є необґрунтованими, що свідчить про відсутність намірів у Деражнянської міської ради самостійно вживати заходи на захист інтересів територіальної громади в частині витребування земельних ділянок та дає право прокурору,

Outcome: approved