Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

18 липня 2023 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства акціонерний Банк "Укргазбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (код ЄДРПОУ 23697280) заборгованість в розмірі 9451,12 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят одна) грн. 12 коп. та 2684,00 грн. судового збору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30 серпня 2021 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] підписали Заяву - Договір № 2021/І_С/220-012112, що разом з Правилами про відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк», тарифним планом та умовами банківських продуктів/пакетів, є договором комплексного банківського обслуговування. Підписавши Заяву - Договір Клієнт уклав кредитний договір № 2021/ОВР/220-005614 (далі - Договір). Користування Клієнтом кредитними коштами підтверджується Випискою по особовому рахунку [NUMBER] та розпискою про отримання платіжної картки, що міститься в тексі Договору. Відповідно до Договору процентна ставка встановлена в розмірі 39 % річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість: на період карантину 39% річних, далі 48% річних, комісія за видачу кредиту/встановлення кредиту: 2,99%. Порядок сплати процентів щомісячно та погашення кредиту в кінці строку, щомісячний платіж по кредиту 7,00%, мінімум 50,00 грн. Клієнт не належним чином виконував зобов`язання щодо погашення процентів та повернення отриманих кредитних коштів в розмірі та строки, передбачені Договором у зв`язку із чим Банк змушений звернутися до суду про стягнення заборгованості. Станом на 23.02.2023 року заборгованість за Договором становить 9451,12 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят одна) грн. 12 коп., а саме: 2937.76 грн - заборгованість по кредиту (поточна); 3557.76 грн - заборгованість по кредиту (прострочена); 2841.80 грн - заборгованість по процентах (прострочена); 113.80 грн - заборгованість по кредиту (поточна). Розмір заборгованості та обгрунтованість нарахування підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по особовому рахунку. Позивач Публічне акціонерне товариство акціонерний Банк "Укргазбанк" повноважного представника в судове засідання 18 жовтня 2023 року не направив, проте в матеріалах справи містяться клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника банку, підтримання позовних вимог та згода на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання 21 серпня 2023 року, 19 вересня 2023 року та 18 жовтня 2023 року не з`явився, та на адресу суду повернулись конверти, в яких відповідачу за встановленою судом адресою реєстрації місця проживання відповідача по [ADDRESS] , було направлено повістки про виклик до суду, № 2470000864254 з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення через відсутність адресата за вказаною адресою та № 2470000878212 з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення через відмову від отримання. При цьому суд враховує, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому суд приходить до висновку, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, двічі не з`явився до суду без поважних причин. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в жодне судове засідання без повідомлення причин неявки, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою\~позивача,\~вважає за\~можливе проводити\~заочний розгляд\~справи та\~ухвалити заочне\~рішення, на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~відповідно до\~положень ч.\~1\~ст.\~280,\~ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. На підставі наданих суду доказів встановлено, що 30 серпня 2021 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] укладено Заяву - Договір № 2021/І_С/220-012112, (Договір карткового рахунку) що разом з Правилами про відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк», Тарифним планом та умовами банківських продуктів/пакетів, є договором комплексного банківського обслуговування. (а.с.6-10) Відповідно до. п. 4 "Умови споживчого кредитування" Заяви - Договіру № 2021/І_С/220-012112 між сторонами укладено кредитний договір № 2021/ОВР/220-005614 (програма кредитування ЕКО кредитка), умовами якого встановлено: орієнтовану суму кредиту у розмірі 10000,00 грн, зі строком дії кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації, за процентною ставкою користування кредитом 39,00% річних, за процентною ставкою на прострочену заборгованість на період карантину 39,00%, далі 48,%, за процентною ставкою на пільговий період (70 днів) у розмірі 0,00001% річних та комісією за видачі/встановлення кредиту 2,99%. Розпискою про отримання платіжної картки підтверджується отримання [PERSON] картки [NUMBER] . (а.с. 10) Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами\~Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року\~(із змінами та доповненнями). З огляду на положення частини 1\~статті 202 Цивільного кодексу України\~укладена між сторонами угода визнається правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ч. ч. 2 та 4\~статті 202 Цивільного кодексу України\~передбачено, що двосторонні правочини є договорами, в яких погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. При цьому, під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що\~статтею 204 ЦК України \~регламентована презумпція правомірності правочину. Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Жодних судових рішень про визнання укладеного між сторонами правочину недійсним або встановлення його нікчемним суду не надано. Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 530 ЦК України, обумовлено що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до\~статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами\~статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Заклну України "Про споживче кредитування" у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Верховний Суд при розгляді цивільної справи № 200/5647/18 в постанові від 16 вересня 2020 року дійшов до правового висновку, відповідно до якого Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. З виписок по особовому рахунку, та розрахунку заборгованості за договором № 2021/ОВР/220-005614 станом на 23 лютого 2023 року, вбачається користування відповідачем кредитними коштами у період з 17.09.2021 по 31.01.2023 року та заборгованість яка виникла станом на 23 лютого 2023 року в загальному розмірі 9451 грн. 12 коп. (а. с. 4-5, 3). Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився та належними доказами не спростував доводи позивача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, та враховуючи те, що умовами кредитного договору встановлено обов`язок позичальника повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі, визначені договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення вказаної суми заборгованості. На підставі аналізу наведених норм законодавства та досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2684,00 гривень.

Outcome: approved