Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

18.07.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача заборгованість за кредитним договором №986417277 в розмірі 24898,50 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.06.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №986417277. Відповідно до Реєстру боржників №48 від 15.10.2019 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №986417277. 20.10.2022 ТОВ «Таліон Плюс та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022 у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАліон Плюс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором в розмірі 24898,50 грн., з яких: 8999,90 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15898,60 грн. Відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по договорі. Відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за вищевказаним договором. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Ухвалою судді від 30.08.2023 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 21.09.2023 та 02.10.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з такого: 1) до позовної заяви не долучено доказів надіслання відповідачу пропозиції (оферти) укласти електронний договір; 2) до позовної заяви не долучено жодних доказів про зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача; 3) позивачем не надано належних доказів переходу до нього права вимоги; 4) відповідач не отримував від позивача та від попередніх кредиторів повідомлення про відступлення права грошової вимоги за договором факторингу; 5) позивачем пропущено строк позовної давності, який повинен обраховуватись з 07.08.2020, а тому просить застосувати наслідки спливу цього строку. З наведених підстав, просить у задоволенні позову відмовити та стягнути витрати на правничу правову допомогу у розмірі 5000 грн. 19.10.2023 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якому просить відзив представника позивача залишити без задоволення та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідь на відзив обґрунтовує тим, що кредитний договір укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Щодо твердження відповідача про ненадання первинних бухгалтерських документів, позивач не володіє та не може володіти оригіналом первинних документів. Щодо не отримання відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги, зазначає, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Щодо твердження представника відповідача про застосування строків позовної давності, представник позивача зазначає, що відповідно ч.1 ст.261 ЦК України, строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме: підписання Договору відступлення права вимоги, тобто з 20.10.2022. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі Договору № 986417277 від 14.06.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалось надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.4. цього договору. Сторк дії Договору починається з моменту його укладення та становить 27 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,91 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3. цього договору. Відповідно до 1.4 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,91 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3 цього Договору. Відповідно до Додаткової угоди від 11.07.2019 до Договору №986417277 від 14.06.2019, договір продовжено на 27 днів, та починаючи з 11.07.2019 плата за користування кредитом становить 1,52 проценти в день від суми кредиту. До вказаних правовідносин підлягають застосуванню Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами, Закон України «Про електрону комерцію», Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Постанова Правління НБУ №705 від 05.11.2014 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», якою затверджено Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання. В ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.ч.1,2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. На виконання умов розділу 3 цих Правил відповідач акцептував оферту, здійснивши дії, спрямовані на укладання кредитного договору і настання юридичних прав та обов`язків: заповнив заявку на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит. Фінансова установа свої зобов`язання за кредитним договором виконала в повному обсязі. Факт надання грошових коштів за договором підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до Реєстру боржників №48 від 15.10.2019 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №986417277. 20.10.2022 ТОВ «Таліон Плюс та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022 у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20102022. Згідно з п. 2.1 вказаного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У витягу з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 зазначено боржника [PERSON] , а також зазначено розмір його заборгованості за кредитним договором 24898,50 грн, з яких: 8999,90 грн - основна сума боргу; 15898,60 грн - заборгованість по відсоткам. Крім того, до позову долучено статутну документацію ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 526,\~527,\~530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Зі змісту договору вбачається, що сторони погодили сплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,91% на добу від суми кредиту, строком на 27 днів, а також, Додатковою угодою від 14.06.2019 до Договору №986417277 від 14.06.2019 сторони погодили продовжити Договір ще на 27 днів та сплату процентів в день користування кредитом у розмірі 1,52% на добу. Таким чином загальна сума заборгованості за відсотками становить 3280,50 гривень (5000х0,91%х27 днів) + (5000х1,52%х27 днів). Доводи відповідача стосовно непідтвердження позивачем набуття права вимоги суд вважає безпідставними. Зі змісту договору факторингу, який був укладений між позивачем та ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що кредитним договором, за яким відступлено право вимоги, є кредитний договір, укладений між первісним кредитором, яким є ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і боржником, право грошової вимоги за яким отримав клієнт на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між клієнтом та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відтак, відступлення права грошової вимоги, яке виникне у майбутньому не заборонено законодавством. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Як передбачено частиною 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) встановлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статями 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Датою звернення з позовною заявою до суду є 18.07.2023, а строк кредитування, як вбачається з погодженого сторонами графіку розрахунків, був встановлений у 27 днів та продовжений Додатковою угодою ще на 27 днів та сплинув 07.08.2019 році, відповідно, з наступної доби у кредитора виникло право вимоги до боржника, а з ним і розпочався трьохрічний строк позовної давності, який закінчився 08.08.2022. З огляду на те, що Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року, та враховуючи встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, позивачем не пропущено трирічний строк позовної давності щодо вимог про стягнення боргу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 8280,50 грн, з яких: 5000 грн основний борг, 3280,50 грн відсотки за користування кредитом. Крім цього, представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив стягнути з позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданихпослуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи. Встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача надав суду такі документи: копія договору про надання правничої допомоги від 15.09.2023; акт прийому передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 15.09.2023; платіжну інструкцію про зарахування 5000 грн; копія ордеру про надання правничої допомоги; свідоцтво про право на заняття адвокатською діялністю. Враховуючи, що у задоволенні позов відмовлено на 66,74%, то сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 3337,50 гривень. На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим, на 33,26%, задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду, пропорційно до задоволених позовних вимог, у сумі 853,70 грн.

Outcome: approved