Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилалася на те, що у її матері [PERSON] та відповідача за час їхнього спільного проживання, народився син [PERSON] [INFO] , та донька [PERSON] [INFO] . Матір позивачки та мама [PERSON] та [PERSON] померла. Після смерті матері, Відповідач не піклується про своїх неповнолітніх дітей, не проявляє заінтересованості до їхньої подальшої долі, не цікавиться успіхами дітей, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовкою до самостійного життя, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для отримання дітьми освіти. Фактично діти з січня 2023 року проживають з [PERSON] , яка є рідною сестрою матері дітей. Зокрема, відповідно до відповіді директора Ліцею №3 Івано-Франківської міської ради від 10.04.2023 року № 84, батько, [PERSON] до класного керівника 8-Б класу у цьому навчальному році телефонував двічі, на телефонні дзвінки класного керівника 9-Б класу відповідав не завжди, самостійно успішністю доньки чи присутністю її на уроках не цікавився. У період з 7 по 9 клас батько був один раз на батьківських зборах. У батьківському чаті у вайбері відсутній. Відповідач не допомагає фінансово в утриманні дітей, не забезпечує дітей одягом, продуктами харчування та іншим. Також, відповідач неодноразово притягався до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Так, Постановою Івано-Франківського міського суду від 04.04.2023 року у справі № 344/947/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. Постановою Івано-Франківського міського суду від 06.07.2021 року в справі № 344/6064/21 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. У постанові встановлено, що 15.04.2021 року близько 13 год. 30 хв. по [ADDRESS] , [PERSON] перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння та не надав медичну допомогу малолітньому сину, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.184 КУпАП. У зв`язку з цим, позивачка звернулася до Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав, на що їй було рекомендовано звернутися до суду. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Враховуючи наведене просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] . Позивач та її представник позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили його задовольнити. Відповідач був присутній в судовому засіданні 11.07.2023 року. В подальшому в судові засідання не з`являвся. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні просила суд про задоволення позову. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач є її племінницею. В 2016 році померла її сестра [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після смерті її сестри відповідач відправив дітей [PERSON] та [PERSON] в інтернат. До березня 2021 року, поки була жива бабуся [PERSON] та [PERSON] , вона допомагала та доглядала за дітьми. В вересні 2022 року вона дізналася про те, що діти мають проблеми із продуктами харчування, одягом. Діти не мали взуття, курток. У січні 2023 року відповідач курив у ліжку та підпалив квартиру в якій були діти, після чого діти потрапили до лікарні. Після лікарні вона забрала дітей до себе на проживання. З січня 2023 року по 15 червня 2023 року діти проживали у неї. Деякий час діти проживали разом з [PERSON] . На даний час діти проживають у патронатній сім`ї. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, свідка дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серїі [NUMBER] від 29.09.1992 року (а.с.6). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] (а.с.8). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] від 10.09.2008 року (а.с.7). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується листом начальника відділу управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради. Із витягу з реєстру Івано-Франківської територіальної громади від 06.03.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до витягу з реєстру Івано-Франківської територіальної громади від 28.09.2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно, Серія [NUMBER] від 23.08.2016 року. Постановою Івано-Франківського міського суду від 06.07.2021 року в справі № 344/6064/21 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. З постанови встановлено, що 15.04.2021 року близько 13 год. 30 хв. по [ADDRESS] , [PERSON] перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння та не надав медичну допомогу малолітньому сину, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.184 КУпАП. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. З постанови встановлено, [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки передбачені ст. 150 СК України щодо виховання своїх неповнолітніх дітей, а саме: 07.01.2023 року близько 04 год. 00 хв. по місцю проживання не створив належних умов для проживання дітей, діти перебували в антисанітарних умовах, вихованням не займався та не цікавився, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 КУпАП. Згідно відповіді на адвокатський запит директора ліцею №3 Івано-Франківської міської ради від 10.04.2023 року №184 встановлено, що на підставі письмових повідомлень класних керівників 8-Б та 9-Б класів, у котрих навчаються [PERSON] та [PERSON] , з початку 2022/2023 н.р. [PERSON] пропустив 51 навчальний день, [PERSON] - 31. Батько [PERSON] до класного керівника 8-Б класу у цьому навчальному році телефонував двічі. На телефонні дзвінки класного керівника 9-Б класу відповідав не завжди, самостійно успішністю доньки чи присутністю її на уроках не цікавився. У період з 7 по 9 клас батько був один раз на батьківських зборах. У батьківському чаті у вайбері відсутній. Із січня 2023 року [PERSON] та [PERSON] проживають у маминої сестри (а.с.9). З рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 14.07.2023 року №884 встановлено, що з метою здійснення заходів щодо захисту та забезпечення права дітей на догляд, виховання в безпечному та сприятливому сімейному середовищі, а також прийняття подальших рішень з урахуванням їх найкращих інтересів, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вирішив влаштувати з 14.07.2023 року, в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] , неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають в складних життєвих обставинах, терміном на три місяці. Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вбачається, що беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 28.06.2023 року, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дітей, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Так, із зазначеного висновку встановлено, та підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, що з 07.05.2021 року на обліку Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради перебувають неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як такі, які опинилися у складних життєвих обставинах,через ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків. Батько дітей [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати дітей [PERSON] померла [INFO] . З 18.08.2016 року до 23.12.2019 року діти вже перебували на обліку Служби у справах дітей, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. У зв`язку із ситуацією, яка склалась в сім`ї, з початку 2016 навчального року до травня 2019 навчального року [PERSON] та [PERSON] перебували і навчались уСолотвинській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ступенів Івано-Франківської міської ради (лист Івано-Франківського міського центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді від 14.05.2021 року №47.4-07/216). У 2018 році Службою у справах дітей було підготовлено та подано позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дітей [PERSON] та [PERSON] , через ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків, проте рішенням Івано-Франківського міського суду від 05.12. 2018 року у справі №344/54/18 у задоволенні позову було відмовлено. 04.03.2021 року на запит Служби у справах дітей, Івано-Франківський міський центр соціальних служб сім`ї, дітей та молоді надав копію акта оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 01.03.2021 року, в якому зазначається, що складні життєві обставини в сім`ї наявні, випадок класифіковано, як середньої складності. Зі слів батька, він усвідомлює наявність проблем у сім`ї і готовий до співпраці, проте жодних рекомендацій не виконує. Батько не хоче працевлаштовуватись, отримує грошові виплати, так як є інвалідом II групи, сім`ї допомагає тітка дітей [PERSON] (по лінії батька), інколи вона приходить готувати їжу. На час відвідування сім`ї, у помешканні було брудно, не дотримані санітарно-гігієнічні норми проживання. Батько не здійснює контроль за дистанційним навчанням дітей, не цікавиться їх станом здоров`я. 19.04.2021 року [PERSON] написав заяву на влаштування своїх дітей до Івано-Франківського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей Івано-Франківської обласної ради, для того, щоб він міг привести в належний стан житло та пройти обстеження в наркодиспансері, за потреби - відповідне лікування. 19.04.2021 року [PERSON] та [PERSON] було влаштовано до Івано-Франківського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей Івано-Франківської обласної ради м. Тлумача (листвід 07.05.2021 року №198/04-03/05). Постановою Івано-Франківського міського суду від 06.07.2021 року в справі № 344/6064/21 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. З постанови вбачається, що 15.04.2021 року близько 13 год. 30 хв. по [ADDRESS] , [PERSON] перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння та не надав медичну допомогу малолітньому сину, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.184 КУпАП. 19.05.2021 повторно взято сім`ю [PERSON] під соціальний супровід у зв`язку з тим, що діти перебували у складних життєвих обставинах (лист від 02.07.2021 року №94/49-20 та протокольне доручення комісії з питань захисту прав дітей від 19.05.2021 року (протокол №8). [PERSON] та [PERSON] направлено на оздоровлення та відпочинок у літній оздоровчий заклад «Лімниця». 19.11.2021 року соціальний супровід сім`ї завершено у зв`язку із невиконанням умов договору. Соціальний супровід сім`ї [PERSON] здійснювався тричі. 07.01.2023 року листом Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області від 13.01.2023 року №950/108/46/04-2023 повідомлено, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння із власної необережності підпалив квартиру. До приїзду працівників поліції та ДСНС пожежу було ліквідовано власними силами сусідів. Прибувши на місце події, було виявлено двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , які знаходились в антисанітарних умовах. Неповнолітніх доставлено до КНП «Центр первинної медичної і консультативної допомоги». Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. З січня 2023 року дити разом з батьком не проживають. 21.06.2023 року [PERSON] і [PERSON] самостійно звернулися до Служби у справах дітей із заявою про те, щоб влаштувати їх в сім`ю патронатного вихователя, так як у них з батьком [PERSON] не складаються відносини, він не займається їхнім вихованням, навчанням, їх не утримує, та і надалі зловживає алкогольними напоями. З 14.07.2023 року діти влаштовані в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , [INFO] . У статті 12 Конвенції про права дитини встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, при чому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що нею передбачені випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (стаття 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (стаття 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (стаття 177 СК України). В судовому засіданні [PERSON] суду повідомила, що після смерті матері батько відправив її з братом на три роки проживати в інтернаті в Солотвино. В 2019 році вони повернулись жити до батька. Батько зловживав алкогольними напоями, не піклувався про них.Коли вони проживали з батьком, приходила тітка та приносила їжу. Деякий час вона з братом проживала із старшою сестрою [PERSON] . Вона з братом брали у батька грошові кошти за які купували продукти та самостійно готували їжу. Одяг та взуття давала Служба у справах дітей. З січня до червня 2023 вони проживали у тітки, а на даний час проживають у патронатній сім`ї. Позов підтримує. В судовому засіданні [PERSON] , суду повідомив, що після смерті матері він проживав в інтернаті в Солотвино. В 2019 році він з сестрою повернулись жити до батька. Батько зловживав алкогольними напоями. В 2017 році він з батьком їздив в Одесу на море. Проте, будучи в в м.Одеса, через вживання батьком алкогольних напоїв та порушення батьком громадського порядку, його разом із сестрою та батьком забрали до відділу поліції. Батько не цікавиться його життям, а тому він не заперечує проти задовлення позову. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач тривалий час свідомого нехтує своїми обов`язками щодо дітей, рекомендаціями працівників Служби у справах дітей, які б могли виправити ситуацію, яка виникла у його сім`ї, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не цікавиться їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Перешкод, які би не давали відповідачу можливості піклуватися про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, цікавиться їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, судом не встановлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] є обгрунтованим, таким, що відповідає інтересам дітей, та підлягає задоволенню. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачень з ними, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з положенням ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, відповідач, як батько, не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей, а відтак підлягають стягненню із [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1 500 (одна тисяса п`ятсот) гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21 квітня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття, які перераховувати на особистий рахунок дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 133, 137, 141, 222, 224, 258-259, 263-268, 273, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved