Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 29.06.2023 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість у розмірі 60511,69 грн. та судові витрати в сумі 2684,00 грн. Ухвалою від 11.07.2023 року провадження у справі відкрито. До судового засідання сторони не з`явились. Матеріали справи містять заяву представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності, в якому також зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить надати йому розстрочку виплати боргу та розглянути справу за його відсутності. При цьому до заяви відповідач додав копію платіжних доручень про часткову сплату наявної заборгованості. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ Між позивачем та відповідачем 16.02.2016 року було укладено змішаний договір б/н, який містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 19.09.2023 року повідомив суд, що звертався до банку з заявою про реструктуризацію боргу. 25.10.2023 року подав до суду копії платіжних доручень (довідки про операцію) про часткову сплату заборгованості, в заяві просить надати йому розстрочку виплати боргу. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н від 16.02.2016 року шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому неодноразово змінювався /а.с.12-16/. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів відповідачу та відповідач [PERSON] тривалий час періодично ними користувався за допомогою платіжної картки, що підтверджується випискою за договором № б/н за період 18.08.2017-19.06.2023 року /а.с.81-85/. Однак відповідач [PERSON] не виконав зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушив умови кредитного договору, що вбачається з детального розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, станом на 14.06.2023 року. Так, згідно вказаного розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 60511,69 грн., з яких: 49916,66 грн. тіло кредиту; 10595,03 грн. прострочені відсотки /а.с.6-9/. З поданих відповідачем документів вбачається, що відповідно до Довідки про операцію №616595256454 [PERSON] 09.10.2023 року поповнив картковий рахунок [NUMBER] на суму 200,00 грн., а також відповідно до Довідки про операцію №697270568736 14.07.2023 року здійснив поповнення рахунку на суму 1500,00 грн. На підтвердження інших, зазначених відповідачем проплат - 11.07.2022 рокуа - 1013,50 грн., 14.07.2022 року - 50,00 грн., 23.07.2022 року - 150 грн., 11.08.2022 року 1013,50 грн., 14.07.2023 року - 1500 грн., 09.10.2023 року - 200 грн. - доказів не надано. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 16.02.2016 року відповідачем [PERSON] підписано Анкету-заяву, що свідчить про укладення сторонами змішаного договіру б/н, який містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Оскільки відповідач не здійснив повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з урахуванням часткової сплати заборгованості відповідачем [PERSON] на суму 1700 грн. Підстави для врахування судом інших виплат, які зі слів відповідача також були ним проведені 11.07.2022 року, 14.07.2022 року, 23.07.2022 року, 11.08.2022 року, 14.07.2023 року та 09.10.2023 року, відсутні, оскільки вказані обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Суд враховує, що відповідач [PERSON] не заперечує наявність у нього кредитної заборгованості та просить розстрочити йому сплату боргу. При цьому суд зазначає, що в обгрунтування наявності підстав для розстрочення сплати заборгованості відповідачем належних та допустимих доказів суду не надано. Суд зазначає, що порушувати питання щодо надання розстрочення або відстрочення виконання рішення суду боржник має можливість і на стадії виконання судового рішення в порядку ст. 435 ЦПК України, звернувшись до суду з відповідною заявою, до якої необхідно надати докази на підтвердження обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені, а саме стягненню підлягає . VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог на суму 58811,69 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 588,12 грн., що відповідає 1% від стягнутої суми.

Outcome: approved