Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить скасувати обтяження у виді заборони на відчуження нерухомого майна, накладене на житловий будинок по [ADDRESS] на підставі повідомлення б/н Звенигородського винзаводу, зареєстроване 17.05.2007 року за № 4967425. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності згідно договору купівлі - продажу від 03.11.2003 року належить житловий будинок по [ADDRESS] . На сьогоднішній день виникла необхідність в продажі даного будинку. На підставі довіреності від 10.08.2023 року за реєстровим № 5228, посвідченої [PERSON] , позивач доручила своєму чоловікові [PERSON] звернутися до нотаріальної контори для вчинення нотаріальної дії, а саме продажу будинку. При зборі документів необхідних для укладення договору купівлі-продажу [PERSON] дізналася, що на її будинок накладено арешт, який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна 17 травня 2007 року за № 4967425, згідного архівного номера: 2217488CHERKASY751, архівна дата 02.10.2000 року, дата виникнення: 25.06.1980 року № реєстру 1552 44-274, внутр. № 700112232BF1452D5851,коментарій: с. 19-11. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна підставою обтяження стало повідомлення б/н Звенигородського винзаводу. Приватний нотаріус Звенигородського нотаріального округу Бедрата - Скляр Н.М. постановою від 13 вересня 2023 року № 791/02-31 відмовила у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутній документ, який підтверджує виплату (відсутність) боргу. Згідно архівної довідки від 18 вересня 2023 року № 249 у документах архівного фонду ВАТ «Звенигородський завод продтоварів», який неодноразово проходив реорганізацію з січня 1979 року по жовтень 1982 року мав назву Звенигородський винзавод Черкаського обласного управління промисловості продовольчих товарів, крайня назва якого ВАТ «Звенигородський завод продтоварів», згідно ухвали Господарського суду Черкаської області від 15 вересня 2004 року справа № 08/2815 ліквідований в зв`язку з банкрутством. Отримати довідку про погашення позики попереднім власником будинку в позивача не має фізичної можливості в зв?язку з тим, що попередній власник проживає в російській федерації, а юридичну особу ліквідовано та виключено з Державного реєстру юридичних осіб. Накладення заборони на її майно порушує права [PERSON] як власника. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.09.2023 року було відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23.10.2023 року до суду надійшла заява за підписом голови Звенигородської міської ради Черкаської області, в якій він просив справу № 694/2299/23, відповідачем у якій є Звенигородська міська рада, розглянути без участі представника Звенигородської міської ради. При винесенні рішення покладається на розсуд суду, згідно чинного законодавства. Позивач у судове засідання не з`явилася. 24.10.2023 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Трохименко Н.О., в якій вона просила справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача, позовну заяву підтримують повністю, просять її задовольнити. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09.09.1998 року Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору купівлі - продажу житлового будинку від 03.11.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Бедратою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 6203, [PERSON] належить на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] . Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна було встановлено, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить запис про обтяження від 17 травня 2007 року за реєстраційним № 4967425, Звенигородською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н, Звенигородський вин завод, вид обтяження: заборона (архівний запис), об`єкт обтяження: будинок за адресою - [ADDRESS] , власник: [PERSON] , додаткові дані - архівний номер: 2217488CHERKASY751, архівна дата 02.10.2000 року, дата виникнення: 25.06.1980 року № реєстру 1552 44-274, внутр. № 700112232BF1452D5851, коментарій: с. 19-11. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.09.2023 № 791/02-31 приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу Бедратою - Скляр Н.М., [PERSON] відмовлено у знятті заборони на відчуження нерухомого майна, накладене на житловий будинок по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує виплату (відсутність) боргу. Згідно архівної довідки від 18 вересня 2023 року № 249, виданої директором трудового архіву Звенигородської міської ради Звенигородського району Черкаської області, у документах архівного фонду ВАТ «Звенигородський завод продтоварів», який неодноразово проходив реорганізацію з січня 1979 року по жовтень 1982 року, мав назву Звенигородський винзавод Черкаського обласного управління промисловості продовольчих товарів, крайня назва якого ВАТ «Звенигородський завод продтоварів», згідно ухвали Господарського суду Черкаської області від 15 вересня 2004 року справа № 08/2815 ліквідований в зв`язку з банкрутством. Відповідно до копії ухвали Господарського суду Черкаської області у справі № 08/2815 від 15.09.2004 року ВАТ «Звенигородський завод продтоварів» ліквідовано в зв`язку з банкрутством. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, до яких відноситься право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до пункту 5.1 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрованому в МЮУ 22.07.2012 року за №282/20595 передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна, серед іншого, за рішенням суду. При накладенні заборони відчуження на нерухоме майно процедура реєстрації у Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентується Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом МЮУ від 09.06.1999 року №31/5, у відповідності до п.2.1 якого підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Виходячи з вищенаведеного та враховуючи те, що існуюча заборона на відчуження порушує права та інтереси позивача, як власника майна, оскільки наявна заборона відчуження на належне йому майно на даний час не має жодних правових юридичних підстав, суд вважає вимоги позивача підставними та обґрунтованими. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved