Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

у вересні 2023 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Реву І.О. звернулась до суду із позовом до відповідача АТ «Банк Форвард» про стягнення безпідставно набутих коштів за виконавчим написом нотаріуса. В обґрунтування позову зазначено те, що приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М. було вчинено 29.07.2021 року виконавчий напис № 3280, відповідно до якого у безспірному порядку було стягнуто із позивача на користь відповідача заборгованість з кредитним договором в сумі 30574,97 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. В межах виконавчого провадження із позивача на користь відповідача було стягнуто кошти в сумі 31109,61 грн. Однак, рішенням Баришівського районного суду Київської області від 12.01.2023 року у справі № 355/2202/21, зазначений виконавчий напис приватного нотаріуса було визнано таким, що не підлягає виконанню. Позивач зазначає, що виконавчий напис, за яким із позивача на користь відповідача в примусовому порядку були стягнуті зазначені кошти, судовим рішенням було визнано таким, що не підлягає виконанню, а відтак позивач вважає, що ці кошти підлягають поверненню, як такі, що набуті відповідачем безпідставно. З огляду на те, що відповідач ці кошти в добровільному порядку не повернув, а відтак позивач вимушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.09.2023 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач та її представник після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертались. Сторона відповідача своїм правом на подачу відзиву не скористалась, проте, подала до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на початок введення процедур ліквідації банку, яка передбачає іншу процедуру задоволення вимог кредитів, визначену Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. відкрила виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 3280 від 29.07.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення із [PERSON] та користь АТ «Банк Форвард» боргу в загальній сумі 30574,97 грн. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 12.01.2023 року у справі № 355/2202/21, зазначений виконавчий напис приватного нотаріуса було визнано таким, що не підлягає виконанню. Зазначене рішення суду набрало законної сили та сторонами у встановленому законом порядку оскаржено не було. Крім того, за даними Автоматизованої системи виконавчих провадження, зазначене виконавче провадження було завершене. 07.02.2023 Правлінням НБУ прийнято рішення № 49-рш/БТ «Про віднесення АТ «Банк Форвард» до категорії неплатоспроможних», а виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк Форвард». Розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк Форвард» строком на три роки з 08.03.2023 до 07.03.2026, включно. Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України, у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічний правовий висновок стосовно застосування ст. 1212 ЦК України міститься у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 по справі №910/1531/18, від 28.01.2020 у справі №910/16664/18. Також Верховним Судом у постанові від 08.09.2021 по справі №201/6498/20 викладено правовий висновок, згідно з яким факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів. При цьому, обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за таким кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду. Поруч із цим, частиною 1 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Частинами 1, 5-6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); 2-1) накладення нових обтяжень чи обмежень на майно (активи) (у тому числі арештів, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій); 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку; 4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; 5) нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами; 6) заміна кредитора у зобов`язанні банку на договірній основі, крім випадків передачі всього або частини майна (активів) та всіх або частини зобов`язань приймаючому або перехідному банку. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на кінець дня, що передує дню початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - станом на кінець дня, що передує дню початку процедури ліквідації Фондом банку); 1-1) сплати регулярного збору до Фонду; 2) витрат, пов`язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті; 3) виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю працівників банку; 4) виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров`я або смертю тощо, що надійшли до банку з дня початку здійснення процедури виведення банку з ринку; 4-1) виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги по вагітності та пологах, що надійшли на спеціальний рахунок у банку, відкриття якого передбачено законодавством України для юридичної особи, починаючи з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку; 5) виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку; 6) здійснення купівлі-продажу валюти фізичними та юридичними особами для погашення ними зобов`язань за кредитними договорами, виконання вимог, встановлених законодавством, для обов`язкового продажу валюти; 7) обов`язкового звернення стягнення на об`єкт довірчої власності або передання такого об`єкта за актом приймання-передачі довірчому засновникові у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що відносно позивача було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 3280 від 29.07.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення із [PERSON] та користь АТ «Банк Форвард» боргу в загальній сумі 30574,97 грн., яке було закінчено, оскільки, рішенням Баришівського районного суду Київської області від 12.01.2023 року у справі № 355/2202/21, зазначений виконавчий напис приватного нотаріуса було визнано таким, що не підлягає виконанню. Сторона позивача, вказуючи на необхідність стягнення із відповідача на користь позивача коштів в сумі 31109,61 грн., що перевищує суму стягнуту за виконавчим написом (30574,97 грн.), не надала суду належні та достатні докази на підтвердження стягнення та зарахування коштів в сумі 31109,61 грн. саме на користь банку. Наявна у справі довідка ТОВ «ДПМ Груп» від 14.08.2023 року, засвідчує лише відрахування коштів із доходів позивача, однак, за відсутності конкретних даних про отримувача цих коштів, посилання сторони позивача про отримання банком коштів в пред`явленій до стягнення сумі, - є недоведеними. Стороною позивача не було надано суду належних доказів, зокрема, довідку приватного виконавця, в провадженні якого перебувало відповідне виконавче провадження, відповідно до яких можливо було б достовірно встановити суми, перераховані банку в якості сплати боргу за виконавчим написом, а також суми інших платежів, які були стягнуті із боржника в рамках виконавчого провадження. Крім того, при вирішенні даного спору, суд враховує те, що відносно відповідача запроваджено процедуру ліквідації строком на три роки з 08.03.2023 до 07.03.2026, включно, та тимчасову адміністрацію. З огляду на те, що в АТ «Банк Форвард» введена тимчасова адміністрація та запроваджена процедура ліквідації, зобов`язань перед його кредиторами, а тому норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і саме цей Закон є пріоритетним щодо інших Законів України у відповідних правовідносинах. Запровадження тимчасової адміністрації у банку унеможливлює стягнення з нього коштів в інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, пред`явлена до стягнення сума не доведена належними доказами, та заперечення сторони відповідача є слушними та такими, що заслуговують на увагу, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Outcome: dismissed