Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

У серпні 2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з 09.10.2018, актовий запис № 1384. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя, протилежних поглядів на шлюб та сім`ю, внаслідок чого з листопада 2019 року сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство. Також позивач зазначає, що призначення заходів щодо примирення подружжя є недоцільним, поновлення шлюбних відносин не можливе. Белалім [PERSON] є громадянином Королівства Марокко, має посвідку на постійне проживання в Україні. Спір щодо розподілу спільного майна відсутній. Підтверджує, що аналогічного позову з тих самих підстав, з тим самим предметом до відповідача не пред`явлено. Ухвалою від 17.08.2023 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання з розгляду справи не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі, відсутність заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився двічі, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся судом в установленому законом порядку, шляхом надсилання судових повісток рекомендованим листом з повідомленням та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. Про причини неявки суду відповідач не повідомив, заяв про відкладення або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що 19.10.2023 року судом була постановлена відповідна ухвала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.10.2018 Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1384, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Таким чином, з огляду на те, що позивач і відповідач мають зареєстроване місце проживання в України, шлюб був укладений і зареєстрований за правом України, до відносин щодо припинення шлюбу також слід застосовувати право України. Відповідно до ст. 496 ЦПК України іноземці мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів, мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених\~Конституцією\~та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 467 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Таким чином, справа підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя як суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За ствердженням позивача, яке відповідач не спростував, шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я відновленню не підлягає. Клопотань про надання часу для примирення від сторін не надійшло. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, беручи до уваги небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. \~Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу\~ одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. Враховуючи вищенаведене, діючи на підставі ст.ст.104-105, 110-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved