Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

31 травня 2023 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача інфляційні втрати від виконання простроченого зобов`язання у розмірі 37 265, 12 грн. та 3% річних за період прострочення виконання зобов`язання у розмірі 15 746, 65 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що постановою Київського апеляційного суду від 27 липня 2021 року у справі №755/18553/19 стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» на користь [PERSON] заборгованість у зв`язку із затримкою розрахуну при звільненні у розмірі 267950 грн., з утриманням прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів. Виконання зазначеного рішення було здійснено Печерським РВ ДВС в м. Києві 24 листопада 2021 року примусово, в межах виконавчого провадження № [NUMBER]. 06 грудня 2021 року позивачем на адресу відповідача було спрямовано вимогу щодо здійснення виплати інфляційних втрат суми основного зобов`язання та 3% річних від простроченої суми, яка була залишена без задоволення. Розмір інфляційних втрат за період з 10 грудня 2019 року (момент виникнення зобов`язання) по 24 листопада 2021 року (момент фактичного розрахунку) становить 37 265,12 гpн. та розмір 3% річних за цей же період становить 15 746,65 гpн. Посилаючись на викладене просив позов задовольнити. Ухвалою судді від 5 червня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 31 серпня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що в листопаді 2019 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву «КИЇВЗНДІЕП» про стягнення заборгованості, та з урахуванням збільшених позовних вимог просив стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 324880 грн та індексу інфляції в розмірі 38220 грн., а всього 363100 грн. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року, у задоволенні позову було відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду по справі № 755/18553/19 від 27.07.2021 p. рішення першої інстанції скасовано. Позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву «КИЇВЗНДІЕП» про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ПAT «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву «КИЇВЗНДІЕП» на користь [PERSON] заборгованість у зв`язку з не розрахунком при звільненні у розмірі 267 950 грн., з утриманням прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відповідач зазначає, що однією із позовних вимог по справі № 755/18553/19 було стягнути з відповідача інфляційні витрати та постановою Київського апеляційного суду по справі № 755/18553/19 від 27.07.2021 p. в задоволенні вказаної вимоги було відмовлено. Враховуючи вище викладене просить у задоволенні позову відмовити. 05 вересня 2023 року представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. 18 вересня 2023 року представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог заперечив. З урахуванням викладеного, ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Суд установив, що постановою Київського апеляційного суду від 27 липня 2021 року у справі №755/18553/19 стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» на користь [PERSON] заборгованість у зв`язку із затримкою розрахуну при звільненні у розмірі 267950 грн., з утриманням прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів. 06 грудня 2021 року позивачем на адресу відповідача було спрямовано вимогу щодо здійснення виплати інфляційних втрат суми основного зобов`язання та 3% річних від простроченої суми, яка була залишена без задоволення. Розмір інфляційних втрат за період з 10 грудня 2019 року (момент виникнення зобов`язання) по 24 листопада 2021 року (момент фактичного розрахунку) становить 37 265,12 гpн. та розмір 3% річних за цей же період становить 15 746,65 гpн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 20 січня 2016 року (справа №6-2759цс15, при розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов`язання слід з`ясувати: чи існує зобов`язання між сторонами, чи це зобов`язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов`язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відтак, в розрізі трудових спорів положення ч.2 ст.625 ЦК України не підлягають застосуванню, у зв`язку з чим дані позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати понесені позивачем не відшкодовуються.

Outcome: dismissed