Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач») про поділ майна подружжя, в якому просила:\~ визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] ); визнати за Відповідачем право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] ); визнати за Відповідачем право особистої приватної власності на легковийавтомобільмарки SKODA OCTAVIA, 2012 року випуску,об`єм двигуна 1598 (см.куб.), вид палива дизель, номерний знак [NUMBER] , що був придбаний на початку 2023 року та зареєстрований за Відповідачем [PERSON] в Територіальному Сервісному центрі № 2641 18.03.2023 року; зобов`язати Відповідача виплати Позивачу грошову компенсацію у розмірі половини вартості автомобіля, що становить 4250,00 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) доларів США, що еквівалентно сумі 155 416,55 (сто п`ятдесят п`ять тисяч чотириста шістнадцять) гривень 55 копійок; виділити Позивачу у власність меблі, а саме: шафа купе, ліжко двоспальне, матрац, кухня МДФ фарба, шафа в лоджію, вартістю 75000,00 грн. розподілити між сторонами рівноцінні за призначенням та вартістю речі побутового вжитку: виділити Позивачу у власність: телевізор XIAOMI Mi TV UHD 4S 50 за ціною (зі знижкою) 11292,90 грн., та кріплення настінне ACCLab AL-FR20Tвартістю 499,90 грн., придбані 09.01.2021 року згідно копії чека на загальну суму 11792,80 грн.; виділити Відповідачу у власність: телевізор Kivi 32HR55GU 32 вартістю 4699,00 грн. та програмний продукт ПП Comfy Assist Карти зі строком дії 8 місяців вартістю 800,00 грн. придбані 25.08.2019 року згідно копії чека виданого повторно 11.07.2023 року на загальну суму 5499,00 грн.; телевізор KIVI 32H710КВ за ціною (зі знижкою) 6681,00 грн., придбаний 10.11.2021 року згідно копії чека на загальну суму 6681,00 грн.; Встановити режим спільного користування на речі побутового призначення, а саме: - духова шафа електрична Hansa B0EIS69407 вартістю 5999,00 грн. та програмний продукт ПП Comfy Assist Навігація зі строком дії 8 місяців вартістю 2000,00 грн. придбані 05.12.2020 року згідно копії чека виданого повторно 11.07.2023 року на загальну суму 7999,00 грн.; - холодильник LGGA-B459SMQZвартістю 11374,00 грн., з автоматом захисту від сплесків напруги Digitop VP-16SEвартістю 664,00 грн., програмним продуктом ПП Comfy Assist Навігація зі строком дії 12 місяців вартістю 2400,00 грн. та з послугою доставки вартістю 229,00 грн., придбані 20.09.2020 року згідно копії чека виданого повторно 11.07.2023 року на загальну суму 14667,00 грн.; - варильна поверхня газова Hansa BHGI631301 вартістю 3764,00 грн., форма для приготування Pyrexвартістю 189,00 грн., кришка від бризок до НВЧ Тар Лев вартістю 33,00 грн., програмний продукт ПП Comfy Assist Карти зі строком дії 7 місяців вартістю 700,00 грн. придбані 23.09.2020 року згідно копії чека виданого повторно 11.07.2023 року на загальну суму 4686,00 грн.; - електричний чайник VitekVT-7046 вартістю 499,00 грн. з програмним продуктом ПП Comfy Assist Карти зі строком дії 2 місяці вартістю 200,00 грн. придбані 25.12.2020 року згідно копії чека виданого повторно 11.07.2023 року на загальну суму 699,00 грн.; - витяжка з нахилом PYRAMIDANR-MG 60 MBLза ціною (зі знижкою) 2756,50 грн., з Прим. копм. прог. (примірник комп`ютерної програми) PateeRecipesPremium (3 місяці / 1 пристрій) придбані 01.11.2020 року згідно копії чека на загальну суму 2906,40 грн.; - мікрохвильова піч GORENJEMO 20 E1S вартістю 2199,90 грн., придбана 10.11.2021 року згідно копії чека на загальну суму 2199,90 грн.; - термовентилятор INTERLUXINH-2201 вартістю 216,00 грн., придбаний 01.12.2021 року згідно копії чека на загальну суму 216,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що все вищевказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, а у зв`язку з тим, що добровільним шляхом поділити таке майно в натурі сторонам не вдається, Позивач поділити таке майно між сторонами в судовому порядку. В ході судового розгляду справи за клопотанням сторін було відкладено судове засідання у зв`язку з необхідністю надання сторонам часу для мирного врегулювання спору. У зв`язку з чим, в подальшому Позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона позовні вимоги підтримала, зазначивши про те, що за узгодженням сторін вартість автомобіля, який входить до складу спільного майна подружжя марки SKODA OCTAVIA, 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] сторонами спільно узгоджено у 6000,00 доларів США, а тому половину з вказаної суми вона просить стягнути з Відповідача на її користь. Відповідачем подано до суду Відзив на позов, в якому він частково заперечив проти позовних вимог, зокрема, просив відмовити в задоволенні позовної вимоги про визнання особистою приватною власністю меблів (шафа купе, ліжко двоспальне, матрац, кухня МДФ фарба, шафа в лоджію, вартістю 75000,00 грн.) та вимоги про стягнення компенсації за автомобіль у розмірі 4250,00 доларів США. Відповідачем та його представником подано заяви про розгляд справи без їх участі, в якій зазначено згоду з тим, що з метою поділу автомобіля його вартість становить 222 000,00 грн.; щодо решти рухомого майна просив встановити режим спільного користування; в частині поділу квартири порівну не заперечив. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві, відзиві на позов, а також у поданих заявах пояснення Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30 січня 2019 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 182. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви випливає, що 11.07.2023 року [PERSON] подано до суду заяву про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. За час перебування у шлюбі сторонами було набуте майно, яке за бажанням Позивачапідлягає поділу, з приводу чого вона звернулася до суду, оскільки вказує на те, що вирішити майновий спір в позасудовому порядку сторони не погоджуються. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 6972 СК України та статтею 372 ЦК України. Головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками і припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя статті 372 ЦК України); у разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує». Як зазначено Верховним Судом у постанові від 03 серпня 2022 року у справі №756/13997/15:\~\~ «Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункту 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21). Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту. Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20). Частиною другою статті 71 СК України передбачено, що неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема (але не виключно) на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України). Оскільки майно подружжя складається, як правило, з різних за призначенням та вартістю речей, розподіл здійснюється таким чином, щоб в остаточному підсумку кожен одержав у натурі таку кількість речей, вартість яких була б тотожна величині частки дружини та чоловіка. У випадку, коли такої натуральної точності досягти неможливо, виходом із ситуації є доплата одному з подружжя грошової компенсації. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04 липня 2023 року у справі № 438/1311/18: «Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України). Тлумачення частини першої статті 71 СК України свідчить, що як поділ спільного сумісного майна в натурі, так і визначення розміру часток кожного з них, може здійснюватися на підставі: \~\~\~\~\~\~\~\~\~ договору подружжя; \~\~\~\~\~\~\~\~\~ рішення суду при наявності спору між подружжям. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (див. пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина друга статті 71 СК України). У разі поділу спільної сумісної власності необхідно настільки, наскільки це можливо, встановити, для кого зі сторін спору майно, яке є предметом поділу, має більше значення, враховуючи різні обставини його набуття та використання сім`єю (див. пункт 66.1 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21). У мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема: фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику (частина четверта статті 265 ЦПК України). Як підтверджується матеріалами справи, обсяг майна, яке відноситься до спільної сумісної власності подружжя Водвуд складають наступні об`єкти: квартира [ADDRESS] ). Право власності на вказану квартиру зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] 13.05.2020 року за номером запису про право власності 36501771. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2080950726101; легковий автомобіль марки SKODA OCTAVIA, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1598 (см.куб.), вид палива дизель, номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за Відповідачем [PERSON] в Територіальному Сервісному центрі № 2641 18.03.2023 року; меблі: шафа купе, ліжко двоспальне, матрац, кухня МДФ фарба, шафа в лоджію. телевізор XIAOMI Mi TV UHD 4S 50 за ціною (зі знижкою) 11292,90 грн., та кріплення настінне ACCLab AL-FR20T вартістю 499,90 грн., придбані 09.01.2021 року згідно копії чека на загальну суму 11792,80 грн.; телевізор Kivi 32HR55GU 32 вартістю 4699,00 грн. та програмний продукт ПП Comfy Assist Карти зі строком дії 8 місяців вартістю 800,00 грн. придбані 25.08.2019 року згідно копії чека виданого повторно 11.07.2023 року на загальну суму 5499,00 грн.; телевізор KIVI 32H710КВ за ціною (зі знижкою) 6681,00 грн., придбаний 10.11.2021 року згідно копії чека на загальну суму 6681,00 грн.; духова шафа електрична Hansa B0EIS69407 вартістю 5999,00 грн. та програмний продукт ПП Comfy Assist Навігація зі строком дії 8 місяців вартістю 2000,00 грн. придбані 05.12.2020 року згідно копії чека виданого повторно 11.07.2023 року на загальну суму 7999,00 грн.; холодильник LGGA-B459SMQZ вартістю 11374,00 грн., з автоматом захисту від сплесків напруги Digitop VP-16SE вартістю 664,00 грн., програмним продуктом ПП Comfy Assist Навігація зі строком дії 12 місяців вартістю 2400,00 грн. та з послугою доставки вартістю 229,00 грн., придбані 20.09.2020 року згідно копії чека виданого повторно 11.07.2023 року на загальну суму 14667,00 грн.; варильна поверхня газова Hansa BHGI631301 вартістю 3764,00 грн., форма для приготування Pyrex вартістю 189,00 грн., кришка від бризок до НВЧ ТарЛев вартістю 33,00 грн., програмний продукт ПП Comfy Assist Карти зі строком дії 7 місяців вартістю 700,00 грн. придбані 23.09.2020 року згідно копії чека виданогоповторно 11.07.2023 року на загальну суму 4686,00 грн.; електричний чайник Vitek VT-7046 вартістю 499,00 грн. з програмним продуктом ПП Comfy Assist Карти зі строком дії 2 місяці вартістю 200,00 грн. придбані 25.12.2020 року згідно копії чека виданого повторно 11.07.2023 року на загальну суму 699,00 грн.; витяжка з нахилом PYRAMIDA NR-MG 60 M BL за ціною (зі знижкою) 2756,50 грн., з Прим. копм. прог. (примірник комп`ютерної програми) Patee Recipes Premium (3 місяці / 1 пристрій) придбані 01.11.2020 року згідно копії чека на загальну суму 2906,40 грн.; мікрохвильова піч GORENJE MO 20 E1S вартістю 2199,90 грн., придбана 10.11.2021 року згідно копії чека на загальну суму 2199,90 грн.; термовентилятор INTERLUX INH-2201 вартістю 216,00 грн., придбаний 01.12.2021 року згідно копії чека на загальну суму 216,00 грн. Докази на підтвердження того, що вказані об`єкти є особистою приватною власністю одного із членів подружжя, придбавалася ним чи нею за його (її) особисті кошти, або набуті ними з інших, передбачених ст. 57 СУ України підстав, в матеріалах справи відсутні. Крім того, представники сторін проти належності даних об`єктів до складу майна спільної сумісної власності подружжя у поданих до суду 05.10.2023 року заявах не заперечували. За таких обставин, вище перелічені об`єкти нерухомого та рухомого майна є предметом поділу між подружжям. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України). У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України). Зі змісту поданих сторонами до суду письмових заяв випливає, що станом на час розгляду даної цивільної справи між сторонами досягнуто згоди щодо наступного фактичного поділу належного їм майна: квартира [ADDRESS] ) підлягає поділу між обома сторонами в рівних частках, тобто по 1/2; легковий автомобіль марки SKODA OCTAVIA, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1598 (см.куб.), вид палива дизель, номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за Відповідачем [PERSON] в Територіальному Сервісному центрі № 2641 18.03.2023 року за узгодженою обома сторонами в ході мирних переговорів, вартість даного автомобіля сторони узгодили у 6000,00 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти станом на час винесення рішення становить 219 600,00 грн. Вказаний автомобіль за згодою обох сторін Суд виділяє у власність Відповідачу [PERSON] , при цьому половину вартості вказаного автомобіля у 109 800,00 грн. слід стягнути з Відповідача на користь Позивача. В даному контексті Суд звертає увагу, що у пункті 59 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182 цс21) зазначено, що якщо за позовом одного із подружжя (який відмовляється від його частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ на користь відповідача іншого із подружжя та просить стягнути відповідну грошову компенсацію за таку частку) суд визначить кожному з подружжя ідеальні частки у цьому майні, бо відповідач не погодився на присудження грошової компенсації позивачеві та не вніс відповідну суму на депозитний рахунок, таке судове рішення не буде ефективним для захисту прав та інтересів позивача як співвласника. Залишення неподільної речі у спільній власності не позбавить того із подружжя, хто фактично користується річчю, можливості це робити надалі. Але інший із подружжя, який формально залишається співвласником, усупереч частинам першій і сьомій статті 41 Конституції України за відсутності окремої домовленості фактично позбавляється можливості такого користування, впливу на долю речі, а також грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла. З урахуванням установлених у цій справі обставин, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані доводи касаційної скарги [PERSON] про необхідність застосування варіанту поділу майна подружжя, за яким відбудеться виділення конкретних часток кожному зі співвласників і спільне майно набуде статусу спільної часткової власності, та вважає, що застосований у цій справі судом апеляційної інстанції спосіб поділу є менш обтяжливим для сторін та відповідає\~ засадам розумності і справедливості. У справі, яка переглядається, суд застосовував поєднання способів поділу майна між подружжям, оскільки встановив можливість реального поділу майна між сторонами та поділив неподільні речі, з урахуванням суми грошових коштів, які знаходилися на банківському рахунку на момент розірвання шлюбу, і визначив розмір компенсації різниці у вартості часток кожного з подружжя у спільному майні, а також врахував фактичний порядок користування цим майном, який склався у сторін. Жоден із подружжя, з урахуванням проведеного судом поділу майна (двох квартир по одній для кожної із сторін, автомобіля та грошових коштів), не позбавлений нерухомого майна, майно зберегло цільове призначення». Також за згодою сторін Суд вважає за необхідне поділити наступні об`єкти рухомого майна: Позивачу [PERSON] у власність виділити: телевізор XIAOMI Mi TVUHD 4S 50 та кріплення настінне ACCLab AL-FR20T; Відповідачу [PERSON] у власність виділити: телевізор Kivi 32HR55GU 32 та програмний продукт ПП Comfy Assist Карти зі строком дії 8 місяців; телевізор KIVI 32H710КВ. Всі інші побутові речі, які є у квартирі Суд, враховуючи факт поділу квартири між сторонами по 1/2 частині, а також, зважаючи, що дані побутові речі (меблі, побутова техніка) є змонтованими/вбудованими, вважає за справедливе та доцільне залишити ці речі у спільному користуванні обох сторін без їх поділу між ними в натурі. Частинами 1-4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Так, статтею 81 ЦПК України встановлено правила обов`язку доказування і подання доказів в цивільній справі. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судові витрати слід розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі наведеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 57, 60, 69 ч.1, 70 ч.1 Сімейного кодексу України, ст. ст. 16, 368 ч.3 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial