Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням №15/0/9-22 від 04.04.2022 змінив територіальну підсудність судових справ Веселівського районного суду Запорізької області на Запорізький районний суд Запорізької області. У червні 2023 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 06.03.2019, згідно з якою йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 75\~000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 19.01.2023 має заборгованість у розмірі 98918,19 грн, яка складається з наступного: 80918,49 грн заборгованість за тілом кредиту; 17999,70 грн заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також стягнути судові витрати у розмірі 2684 грн. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 30.06.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 05.07.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви із засвідченими копіями документів. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 10 липня 2023 року клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін задоволено частково, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Разом з позовом подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.6). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.190, 199, 206). Заяв та клопотань, відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надійшло. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. 06.03.2019 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Євтушенко Є.Г. підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомився і згодний із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також пам`ятко. клієнта і тарифами банку (а.с. 35-36, 125-126). З довідки виданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що [PERSON] видавалися кредитні картки: № [NUMBER] 06.03.2019 з терміном дії до 01/23 (карта «Универсальная»); № [NUMBER] 09.11.2020 з терміном дії 01/24(карта «Универсальная» GOLD) (а.с.34, 124/зворот). Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 06.03.2019 позичальнику було встановлено кредитний ліміт по картці № [NUMBER] у розмірі 2500 грн, 21.09.2019 кредитний ліміт збільшено до 6000 грн, 14.10.2019 до 10000 грн, 14.02.2020 до 15000 грн, 16.03.2020 до 20000 грн, 28.07.2020 до 25000 грн, 07.02.2021 до 32500 грн, 07.02.2021 зменшено кредитний ліміт до 30000 грн, 10.03.2021 кредитний ліміт збільшено до 38000 грн, 20.07.2021 до 40000 грн, 18.11.2021 до 75000 грн, 09.05.2022 кредитний ліміт зменшено до 0 грн (а.с.33, 124). Згідно з наданим банком розрахунком відповідач має заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.03.2019 станом на 19.01.2023 у розмірі 98918,19 грн, яка складається з наступного: 80918,49 грн заборгованість за тілом кредиту; 17999,70 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с.10-17, 101/зворот-108). З виписки по рахунку за період 06.03.2019 по 24.01.2023 вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, але вчасно їх не повертав (а.с.18-32, 109-123). Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт видачі та отримання відповідачем кредитних коштів, про що свідчать підпис у анкеті-заяві, а випискою по рахунку відповідача підтверджується факт користування кредитною карткою та вчинення відповідачем дій щодо часткового погашення заборгованості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частина перша статті 633 ЦК України проголошує, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 указаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Визначальним у даній справі є не безпосередньо вид чи характеристика умов, які включені до заяви позичальника чи містяться в Умовах і Правилах надання банківських послуг, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов та їх погодження сторонами кредитного договору, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Для вирішення спору в даній справі обов`язковим є з`ясування обставин щодо виникнення зобов`язання боржника сплатити певну суму отриманих в кредит коштів та процентів на користь іншої сторони у строк та в порядку відповідно до цивільно-правового договору. Позовні вимоги щодо стягнення процентів банк обґрунтовував наявністю домовленостей про процентну ставку за кредитним договором в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Розроблені Банком умови договору приєднання повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що інша сторона договору лише приєднується до тих умов, з якими вона ознайомлена. Однак рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами, без встановлення відповідних фактів. За недоведеності заявлених в позовній заяві фактів щодо ознайомлення позичальника з Умовами та Правилами надання банківських послуг, такі Умови та Правила не можуть бути частиною договору. Зазначення в заяві позичальника про ознайомлення позичальника з Умовами надання кредиту та Тарифами без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає позивач. Беручи до уваги, що Витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06.03.2019 шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати простроченого тіла кредиту, процентів за користування кредитними коштами. Відомості, що містяться у паспорті споживчого кредиту, брати до уваги не можна виходячи з наступного. Як слідує із паспорта споживчого кредиту, умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо (а.с.37-38). Отже, паспорт споживчого кредиту містить лише узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Більше того, у паспорті споживчого кредиту зазначено, що інформація зберігає чинність та є актуальною лише до 21.03.2019. Відтак, суд не вбачає правових підстав для стягнення з [PERSON] заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 17999,70 грн у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 06.03.2019, вказавши, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Тарифи та паспорт споживчого кредиту не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору, у зв`язку з чим вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в цій частині. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Встановлено, що відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору між сторонами. Оскільки [PERSON] у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором (фактично отримані кошти), суд вважає позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення заборгованості за кредитом в межах встановленого кредитного ліміту 75000 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині. Інша частина суми, що включена банком до заборгованості за тіло кредиту, стягненню не підлягає, оскільки розмір кредитного ліміту згідно із довідкою банку максимально становив 75000 грн, а отже фактично отримані позичальником кошти обмежувалися вказаною сумою. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог (на 75,82%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 2035 грн (а.с.89).

Outcome: partial