Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що померлий [INFO] [PERSON] є сином [PERSON] , померлої [INFO] , встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON] . А також просила визначити, що частка [PERSON] , померлої [INFO] , частка [PERSON] , померлої [INFO] , частка [PERSON] , померлого [INFO] та частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] є рівними та становлять по частці кожному. Крім цього, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на частин квартири, розташованоъ за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що немає можливості встановити, що померлий [INFO] [PERSON] є її батьком, так як у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] виданого Ізмаїльським відділом державної РАЦСу в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 28.06.2022 року прізвище померлого вказане як « [PERSON] », а відповідно до даних Державного реєстру актів цивільного стану, актовий запис №865 від 28 серпня 1973 року внесено запис про народження [INFO] « [PERSON] », батько вказаний « [PERSON] ». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивача [PERSON] знає добре, також за життя знала [PERSON] , померлу [INFO] , [PERSON] , померлу [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] . З вказаними особами познайомилася приблизно у 1987-1988 роках, коли отримували квартири у будинку [ADDRESS] , за життя [PERSON] та його дружини [PERSON] товаришувала з ними. Підтвердила факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що померлий [INFO] [PERSON] є сином [PERSON] , померлої [INFO] , а також факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивача [PERSON] знає добре, також за життя знала [PERSON] , померлу [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] . З вказаними особами проживала в одному під`їзді у будинку [ADDRESS] , а з позивачкою [PERSON] проживає по сусідству до цього часу. Підтвердила факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що померлий [INFO] [PERSON] є сином [PERSON] , померлої [INFO] , а також факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON] . Вислухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.09.2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала частина квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № [NUMBER] виданого Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 05.04.1996. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04.07.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя\~спадкодавець заповіту\~не залишав,\~що підтверджено\~Інформаційною довідкою\~зі Спадкового\~реєстру (заповіти/спадкові\~договори)\~за №74024410\~від 20.09.2023 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її син [PERSON] . Факт родинних відносин а саме те, що [PERSON] , померлий [INFO] є сином [PERSON] , померлої [INFO] був підтверджений поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , допитаними в судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було з`ясовано судом, [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено записом в будинковій книзі на спадкову квартиру, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 16.08.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить частина квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № [NUMBER] виданого Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 05.04.1996. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 74024765 від 20.09.2023 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~ цього Кодексу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 01.02.1972 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР; \~ \~ \~ \~- донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.08.1973 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.06.2023 року, повторно виданого виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Переяслав Хмельницького району Київської області, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було з`ясовано судом, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено записом в будинковій книзі на спадкову квартиру, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 28.06.2022 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить: частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № [NUMBER] виданого Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 05.04.1996; частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яку він прийняв після смерті матері [PERSON] , однак не оформив та 1/8 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яку він прийняв після смерті дружини [PERSON] , однак не оформив. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 74025028 від 20.09.2023 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~ цього Кодексу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є донька [PERSON] . Факт родинних відносин а саме те, що [PERSON] є донькою [PERSON] , померлого [INFO] був підтверджений поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , допитаними в судовому засіданні та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.08.1973 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.06.2023 року, повторно виданого виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Переяслав Хмельницького району Київської області, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було з`ясовано судом, [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено записом в будинковій книзі на спадкову квартиру, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Окрім цього, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить її власникам на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № [NUMBER] виданого Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 05.04.1996, в якому частки співвласників не визначені. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, встановлено, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , є рівними та становлять по частки кожному. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved