Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 1995 року, від якого мають двох повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; -між ними з відповідачем відсутнє взаємопорозуміння, у зв`язку з чим у них змінилися погляди на життя, та відсутні спільні інтереси; -вони з відповідачем близько п`яти років проживають окремо; -їхня сім`я розпалася остаточно та не може бути відновлена, звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем; під час реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] »; строку на примирення не надавати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, в поданій нею заяві /а.с.2-3/ позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу в її відсутність, строку на примирення не надавати. Ніяких інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.23-24/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути в відсутність позивачки та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 21 січня 1995 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох повнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвами про народження дітей /а.с.4-6/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У своєму позові позивачка посилається на те, що: -між ними з відповідачем відсутнє взаємопорозуміння, у зв`язку з чим у них змінилися погляди на життя, та відсутні спільні інтереси; -вони з відповідачем близько п`яти років проживають окремо; -їхня сім`я розпалася, остаточно та не може бути відновлена. Відповідач відзиву на позов до суду не надав, тобто не надав суду ніяких доказів того, що їх з позивачкою спільне життя та збереження шлюбу можливе, а розірвання шлюбу буде суперечити його інтересам, що має істотне значення. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони вже близько п`яти років проживають окремо, примиритися не бажають, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Спору про спільно нажите майно сторони не заявляють. Згідно квитанції №3470806079 від 21 березня 2023 року /а.с.1/ - позивачка при зверненні до суду сплатила документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 1073грн.60коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved