Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

13 липня 2023 р. [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила, 30.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було видано виконавчий напис, яким було звернено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у розмірі 42\~515,75 грн. 30.08.2021 р. приватним виконавцем Хохловим К.К. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження. Сума стягнення складає 42\~515, 75 грн. заборгованості та 4251, 58 грн. основної винагороди приватного виконавця. 30.08.2021 р. приватним виконавцем Хохловим К.К. було прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для [PERSON] суму мінімальних витрат у розмірі 199,00 грн. Посилаючись на Постанову КМУ № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», ЗУ «Про нотаріат» вважає виконавчий напис № 251413, який вчинений 30.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику повідомлення сторін. 03.08.2023 року від представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважають, що виконавчий напис вчинено без порушення вимог чинного законодавства України, у зв`язку із чим, просять відмовити у задоволенні позовних вимог. 04.08.2023 року від представника позивача адвоката Балкового Р.Л. надійшов відповідь на відзив. Станом на день розгляду справи пояснення від третьої особи до суду не надходили. За інформацією, що оприлюднена на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України за посиланням: https://minjust.gov.ua/files/general/2021/12/31/20211231105945-58.pdf, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2021 року № 4722/5 на підставі рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 17.12.2021 № 4, в зв`язку з неодноразовими порушеннями законодавства при вчиненні нотаріальних дій, а також грубим порушенням закону, яке завдало шкоди фізичним та юридичним особам, які встановлені рішеннями судів, набрання законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій те неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, анулювано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 року за №7921 на ім`я [PERSON] . За наведеного клопотання позивача про витребування доказів від приватного нотаріуса Остапенка Є.М. задоволенню не підлягає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Так, судом встановлено, що 30.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 251413 про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним Договором № 130/4185833 укладеним з АТ «ТаскомБанк», правонаступником всіх прав ті обов`язків за договором відступлення права вимоги № б/н від 25.06.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» загальна сума стягнення складає 42\~515,75 грн. За вказаним виконавчим написом постановою приватного виконавця Хохловим К.К. було відкрито виконавче провадження №\~66649303 від 30.08.2021 року. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №\~826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014 року, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відтак, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час вже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 № 23. Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27.03.2017, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )». Оскільки суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного виконавчого напису вимогам закону з підстав недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, що відповідає правовому висновку Верховного Суду, тому судом не надавалась оцінка іншим аргументам позовної заяви та відзиву на позов (п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України). Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В матеріалах справи є квитанція щодо оплати позивачем судового збору при подачі позовної заяви в розмірі 1073,60 грн., а тому судовий збір в зазначеній сумі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved