Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Відповідач- представник ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА\~КОМПАНІЯ «КНЯЖА\~ВІЄННА ІНШУРАНС\~ГРУП» позовні\~вимоги [PERSON] \~не визнав,\~надав відзив\~на позов,\~зазначивши,\~що дійсно\~28.07.2022р.\~між учасниками\~дорожнього руху\~-водієм\~ [PERSON] \~та водієм [PERSON] сталася ДТП, постановою Ренійського районного суду Одеської області від 17.08.2022р. була встановлена винуватість [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення. На момент вчинення ДТП автомобіль MERCEDES-BENS VITO 115 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] було забезпечено полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР 2853895 від 16.05.2022р. у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», ліміт відповідальності був встановлений у розмірі 130000 грн., розмір франшизи 2600,00 грн. Після повідомлення відповідача про настання страхового випадку було своєчасно проведено огляд (а потім і повторний) пошкодженого транспортного засобу із складанням актів огляду ТЗ, 26.08.2022р. ПАТ склало звіт №2328 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, яким була встановлена шкода в розмірі 117073 грн. 83 коп. (з урахуванням ПДВ). ПДВ від суми страхового відшкодування утримується страховиком і вона становить 20% від суми страхового відшкодування. За підрахунками відповідача остаточною виплатою матеріального відшкодування є сума 94961,52 грн. Відповідач вважає, що ця сума склалася по суті внаслідок відрахування від загального встановленого розміру матеріальної шкоди франшизи та ПДВ, розміру недоплаченого страхового відшкодування немає, оскільки встановлене відшкодування становить розмір суми, що є меншою за 130000 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат на оплату послуг експерта товарознавця в розмірі 4500 грн. відповідач вважає, що висновок експерта Землюк В.В. не може братися судом до уваги, оскільки виконаний у передбаченому законом порядку звіт є таким, що був підготовлений із дотриманням процедури та вимог, встановлених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV), він не спростовувався жодним належним доказом позивача та не було встановлено достовірних правових сумнівів у його виконанні належною особою. Стосовно вимог про стягнення моральної шкоди їх відповідач також не визнає, зазначивши, що позивачем не наведено жодних достовірних та належних доказів того, що така була заподіяна саме ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», не наведено доказів заподіяння шкоди здоров`ю [PERSON] (він взагалі є власником транспортного засобу, а не був водієм під час ДТП), а факту смерті внаслідок вчинення ДТП не зафіксовано, тобто підстав для стягнення з ПАТ на користь позивача моральної шкоди взагалі немає. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, відзиву на позов не надав, просив про розгляд справи без його участі. Позивач на заявлених позовних вимогах наполягав, просив їх повністю задовольнити, надавав доповнення до позовної заяви із зазначенням підрахунку сум стягнення. В судове засідання не явився, просив про розгляд справи без його участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ автомобіля марки DAF XF 105.460 із реєстраційним номером [NUMBER] , належного [PERSON] ; копія посвідчення водія - [PERSON] ; копія експертного висновку №2877 від 11.08.2022р. автотоварознавчої експертизи; копії ремонтних калькуляцій від 28.07.2022р.; копія аркушу перевірки даних від 28.07.2022р.; копія протоколу огляду колісного транспортного засобу від 30.07.2022р.; фототаблиці автомобіля DAF; копія витягу з бюлетеня автотоварознавців; копія свідоцтва судового експерта [PERSON] ; копія заяви [PERSON] від 15.09.2022р.; копія квитанції про перерахування 03.10.2022р. суми страхового відшкодування -94961,52 грн.; копія пояснень потерпілого щодо події (ОСЦПВ) від 28.07.2022р.; копія претензії [PERSON] щодо розміру страхового відшкодування від 08.11.2022р.; копія претензії [PERSON] до [PERSON] щодо розміру страхового відшкодування від 08.11.2022р.; копія страхового полісу №АР/2853895 від 16.05.2022р.; копія акту прийому-передачі №2877 від 11.08.2022р. виконаної роботи; копія заяви [PERSON] від 17.08.2022р.; копія заяви [PERSON] від 07.09.2022р.; копія звіту від 26.08.2022р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (замовник ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»); копія акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 04.08.2022р.; копія акту (додатковий) огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 17.08.2022р.; копії ремонтних калькуляцій №2328 від 26.08.2022р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] звернувся із позовом до суду із вимогами про стягнення з : ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» - 32438,48 грн. недоплаченого страхового відшкодування, 4500,00 грн. витрат на оплату послуг експерта товарознавця, 3000,00 грн. моральної шкоди; з [PERSON] 13268,57 грн. різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, у т.ч. і франшизи (2600 грн.), 22144,00 грн. вартості втраченого пального, 3000,00 грн. моральної шкоди; з обох відповідачів солідарно судові витрати у справі. Як було\~встановлено в\~судовому засіданні,\~28.07.2022р.\~між учасниками\~дорожнього руху\~-водієм\~ [PERSON] \~та водієм [PERSON] сталася ДТП, постановою Ренійського районного суду Одеської області від 17.08.2022р. була встановлена винуватість [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення. На момент вчинення ДТП автомобіль MERCEDES-BENS VITO 115 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] було забезпечено полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР 2853895 від 16.05.2022р. у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», ліміт відповідальності був встановлений у розмірі 130000 грн., розмір франшизи 2600,00 грн. Транспортний засіб, якому було завдано пошкодження, - DAF XF 105.460 із реєстраційним номером [NUMBER] , належить [PERSON] \~(позивачу).\~ Відповідно\~до ст.\~22\~ЗУ «Про\~обов`язкове страхування\~цивільно-правової\~відповідальності \~власників наземних\~транспортних засобів»\~(далі\~Закон №1961-ІV)\~ [PERSON] \~страховою компанією\~ПАТ«УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було сплачено 94961,52 грн. страхового відшкодування. Із сумою визначеної страховою компанією вартості матеріальної шкоди та розміру сплаченого відшкодування позивач не згоден, вважає її навмисно заниженою, такою, що не відповідає дійсності завданих ДТП збитків, у зв`язку із чим просить стягнути суму недоплаченого страхового відшкодування, виходячи із розрахунку з вартості заподіяної шкоди, встановленої за експертним висновком [PERSON] , яка є вищою, у зв`язку із чим і зумовлює різницю між фактичною сплатою відшкодування та дійсною сумою заподіяної шкоди. Також позивач просить стягнути з ПАТ та [PERSON] моральну шкоду по 3 тис. грн. з кожного відповідача, вказуючи на те, що пошкодження транспортного засобу призвело до порушення звичного життєвого укладу позивача, його подавленого стану, він повинен був відволікатися від буденних справ та займатися питаннями про проведення експертизи, питаннями про відновлення транспортного засобу, листуватися із відповідачами, все це призвело до душевних страждань, неспокою, витрачання додаткової уваги та докладання додаткових зусиль для формування позиції правового захисту. Крім вищевказаного, позивач наполягає на стягненні з [PERSON] різниці страхового відшкодування в межах суми, яка перевищила ліміт страхового полісу (130000 грн.) та франшизу в сумі 2600 грн., а всього 13268, 57 грн., а також, зазначає, що внаслідок ДТП було пошкоджено паливний бак ТЗ, з якого витекло 400 літрів пального, тобто було втрачено пального на суму 22144,00 грн. (станом на 27.08.2022р. вартість пального за 1 л. становила 55,36 грн.). Обґрунтовуючи свої\~вимоги,\~позивач \~звертає увагу\~суду на\~те,\~що звіт,\~який був\~виконаний на\~замовлення ПАТ«УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» був складений із порушенням норм закону (оскільки оцінювач ФОП [PERSON] не попереджався про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, сам позивач не був ознайомлений зі звітом), а самі огляди транспортного засобу, що передували складенню звіту, були проведені невчасно, без присутності позивача, акти не були підписані позивачем взагалі. Як зазначає позивач, такі неправомірні дії ПАТ щодо недотримання процедури проведення дій для визначення розміру заподіяної шкоди внаслідок ДТП зумовили причини, з яких позивач самостійно звернувся до судового експерта для підготування експертного висновку щодо встановлення суми завданої ДТП шкоди. Наданий експертний висновок №2877 позивач вважає допустимим і належним доказом, наполягає на тому, що всі підрахунки у ньому були зроблені компетентною особою, дослідження проведені відповідно до вимог чинних нормативно-правових актів, а тому, саме цей висновок, а не звіт повинен бути взятий судом до уваги та зі встановленою цим висновком суми матеріальної шкоди слід виходити при розгляді позовних вимог позивача. Також позивач просить стягнути з ПАТ 4500 грн. витрат на оплату послуг експерта товарознавця, а також стягнути з обох відповідачів суму судового збору, сплаченого при подачі позову до суду. Вивчивши матеріали справи та додатково подані докази, врахувавши позицію сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Згідно із статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено\~ст.\~263\~ЦПК України,\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Правовідносини, що склались між сторонами, регулюються нормами ЦК України та нормами спеціального закону - Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. №1961-ІV (далі Закон). Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у т.ч. протягом двох\~робочих днів,\~як тільки\~стане відомо\~про настання\~страхового випадку,\~вжити заходів\~щодо оформлення\~всіх необхідних\~документів для\~своєчасного здійснення\~страхової виплати\~страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Ч.2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~1188\~ЦК України шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме : шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1192\~ЦК України\~\~передбачено,\~якщо інше\~не встановлено\~законом,\~з урахуванням\~обставин справи\~суд за\~вибором потерпілого\~може зобов`язати\~особу,\~яка завдала\~шкоди майну,\~відшкодувати її\~в натурі\~(передати\~річ того\~ж роду\~і такої\~ж якості,\~полагодити пошкоджену\~річ тощо)\~або відшкодувати\~завдані збитки\~у повному\~обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 3 Закону №1961-ІV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За ст. 6 Закону №1961-ІV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст.22 Закону №1961-ІV\~визначено,\~що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За ст. 28 Закону №1961-ІV\~шкода,\~заподіяна в\~результаті дорожньо-транспортної\~пригоди майну\~потерпілого,\~-\~це шкода,\~пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Ст. 29 Закону №1961-ІV\~встановлено,\~що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку,\~встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Пунктом 33.3 ст. 33 Закону №1961-ІV\~передбачено,\~що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Згідно пунктів 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону №1961-ІV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону,\~-\~МТСБУ)\~зобов`язаний\~направити свого\~представника (працівника\~або експерта)\~на місце\~настання страхового\~випадку та/або\~до місцезнаходження\~пошкодженого майна\~для визначення\~причин настання\~страхового випадку\~та розміру\~збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону,\~-\~МТСБУ)\~не з`явився\~у визначений\~строк,\~потерпілий має\~право самостійно\~обрати експерта\~для визначення\~розміру шкоди.\~У такому\~разі страховик\~(у\~випадках,\~передбачених статтею\~41\~цього Закону,\~-\~МТСБУ)\~зобов`язаний\~відшкодувати потерпілому\~витрати на\~проведення експертизи\~(дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону №1961-ІV страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону,\~-\~МТСБУ),\~

Outcome: partial