Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

В вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи позов тим, що між [PERSON] та [PERSON] 15.02.2022 року в простій письмовій формі було укладено договір № 1 безвідсоткової позики. Відповідно до договору [PERSON] надав [PERSON] у безвідсоткову позику готівкові кошти в сумі 180\~000,00 грн. Гранична дата повернення 15.03.2023 року. На підтвердження отримання позики, [PERSON] власноручно написала розписку від 15.02.2022 року про отримання грошових коштів від [PERSON] у сумі 180\~000,00 грн. У вказаний строк [PERSON] борг не повернула. Просив суд, стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , 180\~000,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено,\~що між [PERSON] та [PERSON] 15.02.2022 року в простій письмовій формі було укладено договір № 1 безвідсоткової позики. Відповідно до договору [PERSON] надав [PERSON] у безвідсоткову позику готівкові кошти в сумі 180 000,00 грн. Гранична дата повернення 15.03.2023 року. На підтвердження отримання позики, [PERSON] власноручно написала розписку від 15.02.2022 року про отримання грошових коштів від [PERSON] у сумі 180 000,00 грн. (а.с.8 зворот, 20). У вказаний строк [PERSON] борг не повернула. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ч. 2 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на день розгляду даної справи борг за договором позики від 15.02.2022 року відповідач не повернула, тому сума боргу підлягає стягненню з відповідачки. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню загальна сума боргу 180\~000,00 грн. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved