Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на таке. Між АТ «РВС Банк» та відповідачем 14.11.2019 р. було підписано Заяву-Договір №0044406 про надання банківських послуг, відповідно до якого позивач надав відповідачу [PERSON] споживчий кредит у сумі 15 151,52 грн., а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 28.12.2021 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», було укладено Договір відступлення прав вимоги № 28/12/2021-1, згідно якого до ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Відповідач свої вимоги за договором не виконав та кредит не погасив. У зв`язку із порушенням зобов`язань за вказаним договором відповідач станом на 11.05.2023р. має заборгованість перед позивачем у сумі - 22 305 (двадцять дві тисячі триста п`ять) гривень 93 грн. Розгляд справи відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України проводився у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсотноість, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач будучи повідомленим належним чином про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між АТ «РВС Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір та відкритий поточний рахунок, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 151, 52 грн. Відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Вказане підтверджується копією кредитного договору від 14.01.2019р. 28.12.2021 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», було укладено Договір відступлення прав вимоги № 28/12/2021-1, згідно якого до ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Відповідач, використавши кошти, свої зобов`язання за договором не виконував, та кошти не повернув, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 11.07.2023 р. заборгованість відповідача за договором становить 23 063,78 грн. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач, отримавши від АТ «РВС Банк» кошти за кредитним договором, умови договору належним чином не виконував та кошти банку не повернув, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у вказаному розмірі. Зважаючи на те, що АТ «РВС Банк» передало право вимоги за кредитним договором до ТзОВ ФК «Паріс», яке звернулось до суду з вимогою про стягнення з відповідача кошти за кредитним договором, укладеним між відповідачем та АТ «РВС Банк», тому вказані позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивача, суд, на підставі ст.141 ЦПК України, стягує з відповідачів понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати. На підставі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, та ст.ст. 2, 10, 12, 76, 77, 141, 263-265, 280- 282, ЦПК України, суд , -

Outcome: approved