Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

24.07.2023 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення боргу за договором про споживчий кредит. В обґрунтуванні своєї позовної заяви позивач зазначає, що 30.04.2021 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] , було укладено договір про споживчий кредит № 23060 відповідно до якого позивачу надано кредит 120 000 грн., на споживчі потреби з процентною ставкою 40 % річних, строком на 60 міс. Відповідач повинен сплачувати по 2 000 грн., тіло кредиту та відсотки щомісячно до 29 числа кожного місяця. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та порушив умови визначені у договорі, а саме не погашав заборгованість по тілу кредиту та відсотках. Станом на 06.07.2023 року у відповідача наявна заборгованість за кредитом складає 108 338,01 грн. з яких: 95 931,96 грн., тіло кредиту; 12 406,05 грн., проценти за користування кредитом. Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити його позовну заяву та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 03.08.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності позовні вимоги просить задовольнити. Щодо заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 30.04.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , уклали договір про споживчий кредит № 23060 згідно якого сторони погодили, суму кредиту у розмірі 120 000 грн. строком на 60 міс. (п.2.2 договору); проценти за користування кредитом 40 % річних, які є фіксованими (п.2.4.1 договору); за надання кредиту позичальник сплачує банку комісійну винагороду у розмірі 6000 грн. (п.2.5.1 договору); банк надає кредиту шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника (п.3.2.1); позичальник зобов`язаний повертати кредит у розмірі по 2000 грн., та сплачувати відсотки щомісячно. (п.3.3.3). Догові підписано сторонами та завірено нотаріально номер в реєстрі № 855. Відповідно до розрахунку заборгованості за боргом відповідно до кредитного договору № 23060 станом на 06.07.2023 року загальний розмір заборгованості становить 108 338,01 грн., з яких 95 931,96 грн., тіло кредиту та 12 406,05 грн., відсотки за користування кредитом. Як вбачається з виписки по рахунком за період 30.04.2021 року по 06.07.2023 року [PERSON] , 30.04.2021 року позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 120 000 грн. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості за весь трок кредитування тіло кредиту 120 000 грн., проценти за користування кредиту 121 927,88 грн., загальна вартість 241 927,88 грн. 15.05.2023 року банк направив відповідачу вимого про повернення кредиту, зазначене підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0504569026642. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). При розгляді цих спірних правовідносин судом враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 та у постанові Верховного Суду у справі № 344/3627/169-ц від 12.06.2019. В силу ст. 536 ст.1048 ЦК України в який передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Крім того, позицією Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 444/9519/12 в якій суд прийшов до висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 30.04.2021 року укладено договір про споживчий кредит № 23060, де позичальник та банк досягли згоди щодо врегулювання усіх майнових та організаційних аспектів наведених у договорі про споживчий кредит, що підтверджується підписом сторін. Також судом встановлено, що після підписання кредитного договору банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 120 000 грн. Відповідач в свою чергу отримав кошти та в нього виникло зобов`язання повернути їх у відповідності до умов договору. Однак станом на 06.07.2023 року у нього наявна заборгованість на суму 108 338,01 грн. з яких: 95 931,96 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12 406,05 грн. проценти за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 684 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved