Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.09.2023 року позовну заяву [PERSON] задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис номер 23499, вчинений 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" заборгованості за Кредитним договором №811323334 від 15.07.2019 року в загальній сумі 67186,07 грн. 27.09.2023 року до суду звернувся представник позивача з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 гривень. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 02.10.2023 заяву представника позивача призначено до розгляду на 12.10.2023 без виклику сторін, учасникам справи встановлено строк до 11.10.2023 для надання пояснень, заперечень щодо заяви про ухвалення додаткового рішення. Від відповідача, а також третіх осіб будь-яких пояснень, заперечень чи клопотань не надходило. Під представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 гривень. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст.270 ЦПК України\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~ухвалює додаткове\~судове рішення\~в тому\~самому складі.\~У разі\~необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи вказані положення, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін. Розглянувши подану заяву, дослідивши додані до неї письмові докази, оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зміст судового рішення, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. З письмових матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, посилаючись на те, що позивачем, понесені витрати по справі у розмірі витрат на професій правничу допомогу, розмір якої загалом становить 7000 гривень, вказавши, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані до суду до ухвалення рішення суду або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України та просить прийняти дане як заяву про подальше подання до суду доказів понесення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до матеріалів справи надано наступні документи: 1. Копія договору № 1 від 31.05.2023 про надання правничої допомоги, укладеного між адвокатом Лебедєвим Дмитром Володимировичем та Голякою Тетяною Вікторівною, за змістом якого адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в частині представництва інтересів клієнта у справі про захист прав споживачів та про визнання виконавчого напису номер 23499 таким, що не підлягає виконанню (п.1.1.Договору). Сторони погодили, що розмір гонорару за послуги/роботи адвоката за даним договором складає 7000 грн., а також умови та порядок розрахунків (п.4.1.-4.8. Договору). 2. Копія акту виконаних робіт (наданих послуг) від 26.09.2023 до договору №1 про надання правничої допомоги від 31.05.2023, відповідно до якого адвокатом Лебедєвим Дмитром Володимировичем надано позивачу наступну правову допомогу: консультація клієнта, узгодження стратегії по справі; підготовка та подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; підготовка та подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді; підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, а всього 13 годин. Вартість виконаних робіт відповідно до п. 4.1. Договору визначена у фіксованому розмірі та становить 7000 грн. Підписанням вказаного акта сторони підтверджують повне та належне виконання робіт згідно Договору. 3. Копія товарного чеку від 27.09.2023 про прийняття від [PERSON] сплати гонорару адвоката відповідно до договору №1 про надання правничої допомоги від 31.05.2023 та акту виконаних робіт від 26.09.2023 в сумі 7000 грн. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Від відповідача не надходило клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а відтак не виконано обов`язку щодо доведення неспівмірності витрат на правову допомогу, а тому враховуючи те, що позов [PERSON] задоволено повністю, з урахуванням складності справи, обґрунтованого розрахунку витрат, доказів їх сплати, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн. За таких обставин, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved