Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виділ частки померлого в спільному сумісному майні та визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина, що складається земельних ділянок з кадастровими номерами: 4810400000:06:024:0202, площею 0.0983 га., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), підстава для державної реєстрації, є договір купівлі продажу, земельної ділянки, серія та номер: 1897, виданий 26.12.2016, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області; 4810400000:06:024:0191, площею 0.0798\~га.,\~цільове призначення\~-\~ для\~будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка),\~підстава для\~державної \~реєстрації,\~є \~договір купівлі\~ продажу,\~серія та\~номер:\~704,\~виданий 04.06.2018\~,\~видавник:\~Мовчан А.С.,\~приватний нотаріус\~Первомайського міського\~нотаріального округу\~Миколаївської області; №4810400000:06:024:0195, площею\~0.0799\~га.,\~цільове призначення\~-\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка),\~підставою для\~державної реєстрації\~є \~договір купівлі\~ продажу,\~земельної ділянки,\~ серія\~та номер:1857,\~виданий 18.12.2016,\~видавник:\~ [PERSON] ,\~приватний нотаріус\~Первомайського міського\~нотаріального округу\~Миколаївської області;\~ №4825480800:02:000:0263, площею\~0.06\~га.,\~цільове призначення\~-\~для індивідуального\~дачного будівництва,\~підставою для\~державної реєстрації\~є \~договір купівлі-продажу,\~серія та\~номер:\~2096,\~виданий 25.05.2018,\~видавник:\~ [PERSON] ,\~приватний нотаріус\~Первомайського міського\~нотаріального округу\~Миколаївської області;\~ №4825480800:02:000:0251, площею 0.12 га., цільове призначення - для індивідуального садівництва, підставою для державної реєстрації є договір купівлі продажу, серія та номер: 2095, виданий 25.05.2018, видавник: Цихоня В.А. приватний нотаріус Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області. Також батькові за життя належав на праві спільної сумісної власності автомобіль марки «HYUNDAI GRAUNDEUR», легковий седан, 2007 року випуску, vin [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Вказані спірні земельні ділянки були придбані в шлюбі батьком позивача разом зі своєю дружиною [PERSON] та зареєстровані на її ім`я. Рішенням Первомайського міськрайонного суду від 25 травня 2018 року у справі №484/1891/18, шлюб між його батьком та [PERSON] був розірваний. Проте, вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, зокрема батькові позивача належала частина спільно набутого майна подружжя. Вказані обставини об`єктивно підтверджені інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №264852395 від 07.07.2021 року. Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2020 року, позов [PERSON] , було задоволено в повному обсязі. Визнано за останньою право власності на частину автомобіля марки «HYUNDAI GRAUNDEUR», легковий седан, 2007 року випуску, vin [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . За життя, його батько заповіту не залишив, він являється рідним сином померлого і спадкоємцем першої черги. Після смерті батька він, у встановлений законом строк звернувся до Першої первомайської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з чим, було відкрито спадкову справу за №65017701 від 07.11.2019 року. Окрім нього, спадкоємцем І черги є син померлого [PERSON] від другого шлюбу [PERSON] , який також звернувся до державної нотаріальної контори з відповідною заявою про відмову від прийняття спадщини. Однак, державний нотаріус постановою від 15.08.2022 року відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності на вказане спадкове майно та неможливістю виділення частки померлого в спільній сумісній власності, не інакше як в судовому порядку, в зв`язку з чим він вимушений був звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач та його представник адвокат Бєлоущенко А.Ж. в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. 19.10.2023 представник відповідачки адвокат Вялова І.М. направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також письмові пояснення, у яких зазначила, що відповідачка визнає позов частково, а саме, в частині поділу двох спірних земельних ділянок, які були набуті подружжям [PERSON] за час шлюбу. Інші земельні ділянки, а саме земельна ділянка, площею 0.0798 га, з кадастровим номером 4810400000:06:024:0191; земельна ділянка площею 0.06 га, з кадастровим номером 4825480800:02:000:0263, земельна ділянка площею 0.12 га, з кадастровим номером 4825480800:02:000:0251, не можуть бути спільним майном та предметом поділу майна між [PERSON] та [PERSON] , адже були придбані після 2017, коли вона фактично припинила шлюбні відносини з [PERSON] , що підтверджується рішенням Первомайського міськрайонного суду у справі № 484/1891/18. З врахуванням наведеного просила позов задовольнити частково, здійснити виділ частки померлого [PERSON] стосовно лише двох земельних ділянок: площею 0.0983 га, з кадастровим номером 4810400000:06:024:0202 та площею 0.0799 га, з кадастровим\~номером 4810400000:06:024:0195. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , цивільну справу № 484/1891/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 14.11.2000 відповідачка [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с.14). Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі відповідачкою [PERSON] , за нотаріальної згоди [PERSON] , було придбано: - земельну ділянку, площею 0.0983 га, з кадастровим номером 4810400000:06:024:0202, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, в районі котеджної забудови, в межах [ADDRESS] , згідно договору купівлі продажу земельної ділянки, посвідченого 26.12.2016 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчаном А.С.(а.с.207,208, 213); - земельну ділянку, площею 0.0799 га, з кадастровим\~номером 4810400000:06:024:0195, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, в районі котеджної забудови, в межах [ADDRESS] , згідно договору купівлі продажу земельної ділянки, посвідченого 18.12.2016 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчаном А.С.(а.с.215,216,221); - земельну ділянку, площею 0.0798 га, з кадастровим номером 4810400000:06:024:0191, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, в районі котеджної забудови, в межах [ADDRESS] , згідно договору купівлі продажу земельної ділянки, посвідченого 04.06.2018 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчаном А.С. (а.с.223, 224, 227); - земельну ділянку, площею 0.12\~га,\~з кадастровим\~номером 4825480800:02:000:0251, цільове призначення - для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, сільська рада Грушівська, згідно договору купівлі продажу земельної ділянки, посвідченого 25.05.2018 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. Відповідно до п.2.4 вказаного договору зазначено, що грошові кошти, які були сплачені продавцю за нерухомість, є об`єктом спільної сумісної власності з чоловіком [PERSON] (а.с.231-233); -земельну\~ділянку, площею\~0.06\~га,\~з кадастровим\~номером 4825480800:02:000:0263, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, сільська рада Грушівська, що належить [PERSON] , згідно договору купівлі продажу земельної ділянки, посвідченого 25.05.2018 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. Відповідно до п.2.4 вказаного договору зазначено, що грошові кошти, які були сплачені продавцю за нерухомість, є об`єктом спільної сумісної власності з чоловіком [PERSON] (а.с.235-237). Також, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] належав автомобіль марки «HYUNDAI GRAUNDEUR», легковий седан, 2007 року випуску, vin [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] (а.с.38). Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2020 року, позов [PERSON] було задоволено. Визнано за останньою право власності на частину автомобіля марки «HYUNDAI GRAUNDEUR», легковий седан, 2007 року випуску, vin [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] (а.с.15,16). Рішенням Первомайського міськрайонного суду від 22.05.2018, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується оглянутою судом цивільною справою № 484/1891/18, провадження № 2/484/1010/18. Отже, в силу ст.ст.60-63 СК України, зазначене вище спадкове майно було придбано відповідачкою [PERSON] за грошові кошти, які були об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , а тому суд дійшов висновку, що вказане майно є об`єктом спільної сумісної власності, як [PERSON] , так і померлого [PERSON] . Відомостей щодо домовленості між подружжям або наявності шлюбного договору з приводу визначення часток у праві спільної сумісної власності матеріали справи не містять. [INFO] [PERSON] помер, за життя, заповіту не залишив. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на зазначене вище спадкове майно. Позивач у встановлений законом строк звернувся до Першої первомайської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, окрім нього, спадкоємцем І черги є син померлого [PERSON] від другого шлюбу [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини Однак, державний нотаріус постановою від 15.08.2022 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності на вказане спадкове майно та неможливістю виділення частки померлого в спільній сумісній власності, що підтверджується фотокопією спадкової справи № 467/2019, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.114-142). Стаття 321\~Цивільного кодексу\~України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.1,2 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно дост.372 Цивільного кодексу України,\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За вимогами ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст.1222,1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі (ст.1226 ЦК України). У відповідності до п.23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищенаведене, та те, що позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті батька, шляхом подання відповідної заяви нотаріусу, однак не може реалізувати своє право на спадкування частки спільного сумісного майна подружжя [PERSON] , оскільки частка померлого [PERSON] на дане спадкове майно не була виділена, а також через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно, а нотаріус відмовила у видачі свідоцтва, тому, з метою захисту цивільного права позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст.141 ЦПК України, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, в сумі 1948,90 грн., слід покласти на відповідачку. До того ж, оскільки позов задоволено повністю, понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню. Так, Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження вказаних витрат суду надано договір про надання правової допомоги адвокатом від 01.08.2022, укладеного з позивачем, акт про прийняття-передачу наданий послуг від 29.09.2023, відповідно до якого сторони узгодили, що розмір гонорару за вказаним договором становить 12000 грн., з яких: 6000 грн. ознайомлення з судовою практикою та складання процесуальних документів (клопотань), а 6000 грн. за представлення інтересів особи в суді. Таким чином суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу, в сумі 12000 грн. Також суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved