Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить усунути [PERSON] з боку [PERSON] перешкоди у спілкуванні з дітьми онучками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , під час дії на території України воєнного стану шляхом встановлення спілкування дітей з бабусею в присутності матері за місцем проживання/місцезнаходженням дітей кожної суботи та кожної неділі з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. за київським часом під час перебування [PERSON] в країні проживання дітей, а також шляхом спілкування дітей з бабусею у вигляді телефонних розмов чи за допомогою інших сучасних засобів зв`язку (Skype, Viber, Telegram, Zoom, Meet тощо), встановивши графік спілкування [PERSON] з дітьми 1 годину кожного дня у період часу з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. за київським часом без присутності матері. У обґрунтування позовних вимог зазначила, що у 2018 році син позивача розлучився з відповідачем [PERSON] . У вказаному шлюбі народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є онуками позивача. Позивач зазначає, що відповідач разом з дітьми проживає в Ізраїлі. Позивач бажає приймати участь у спілкуванні з онуками, має намір поїхати до Ізраїлю, однак без відповідного рішення суду відповідач не надасть доступу до дітей позивачу. Просить встановити графік щодо спілкування позивача з онуками. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 12.06.2023. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24.10.2023. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про відкладення, розгляду справи без її участі не надала, у клопотанні від 10.06.2023 зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки, на її думку, спілкування дітей з позивачем може їм нашкодити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Черкаської міської ради до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, рішення просить прийняти на розсуд суду, направила висновок органу опіки та піклування про участь у вихованні та спілкуванні з дітьми. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 05.10.2016, актовий запис № 1139, батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції 17.05.2013, актовий запис № 1402, батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] є матір`ю [PERSON] , а отже бабусею неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . Згідно висновку Органу опіки та піклування м. Черкаси доцільно визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щосуботи з 12 год. до 14 год. без присутності матері дітей та з урахуванням обставин, які можуть виникнути. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Із системного тлумачення вказаних статей Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 по справі «Хант проти України»). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Звертаючись до суду із позовом позивач вказує на те, що відповідач порушує її право на спілкування з онуками, а тому просила суд усунути перешкоди у спілкуванні. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем, може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року). Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з внуками, а батьки не мають права перешкоджати їхньому спілкуванню, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, та те, що відповідачем не подано відзиву на позовну заяву, суд вважає позовні вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та її вихованні задовольнити у повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. Відповідачем не надано суду жодного доказу про те, що спілкування бабусі з її онуками може негативно вплинути на дітей або нашкодити їм. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. 24.10.2023 представником позивача подано заяву про залишення судових витрат за позивачем, отже суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved