Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі адвоката Амельченка М.Д. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.10.2006 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 358. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися у 2010 році через різні погляди на шлюб, сім`ю та сімейні цінності. Сторони проживають окремо, спільного господарство не ведеться. Примирення між сторонами неможливе, оскілки збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їхньої дитини. З огляду на викладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 22.08.2023 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. В судове засідання сторони не з`явилися. В прохальній частині позову міститься заява представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Відповідач, остання відома адреса місця проживання якого знаходиться на тимчасово окупованій території України, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі Судової влади України в порядку, передбаченому ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», проте в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З огляду на вищевикладене, суд постановив справу розглянути за відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.10.2006 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 358, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 17.08.2021 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За положеннями ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вимога про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а збереження шлюбу суперечило б її інтересам, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Доказів понесення інших судових витрат позивачем та її представниками суду не надано, із заявами про намір надати такі докази після ухвалення рішення зазначені особи до суду не зверталися.

Outcome: approved