Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

06 вересня 2023 року представник позивача звернувся до суду із позовом до Костянтинівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності. У своїх вимогах посилається на те, що 16 квітня 2004 року позивач отримала в дар і є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] на підставі договору дарування від 16.04.2004 року укладеного з [PERSON] та посвідченого державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Магдою Г.В.. Подарований позивачу житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,2499га кадастровий номер 4824880401:04:003:0009 цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 14.07.2007 року, який видано після оформлення договору дарування житлового будинку. Посилаючись на те, що позивач являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] на підставі договору дарування від 16 квітня 2004 року, а тому в силу принципу слідування землі за будівлею, відповідно до положень статті 377 Цивільного кодексу країни, статей 120, 125 Земельного кодексу країни, до неї перейшло також і право на земельну ділянку площею 0,2499га, кадастровий номер 4824880401:04:003:0009, за адресою [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, представник позивача просив визнати за позивачем право власності на вищевказану земельну ділянку. Оскільки [INFO] [PERSON] померла, спадкоємці після її смерті відсутні, тому відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування в особі Костянтинівської сільської ради. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, але її представник надав до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати у їх відсутність. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву згідно якої позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та просив справу розглядати за його відсутністю. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд встановив, що 16 квітня 2004 року позивач отримала в дар і є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] на підставі договору дарування від 16.04.2004 року укладеного з [PERSON] та посвідченого державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Магдою Г.В. за реєстровим №1-345. Вищевказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,2499га кадастровий номер 4824880401:04:003:0009 цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №585328 від 14.07.2006 року виданого Баловненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області. Земельна ділянка розташована на території Костянтинівської (раніше Баловненської) сільської ради Миколаївського (раніше Новоодеського) району Миколаївської області [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2023 року видане Баловненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області. Спадкоємці після її смерті відсутні, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №24058253 від 22.09.2023 року. Згідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. З наведеного видно, що Костянтинівська сільська рада Новоодеського району Миколаївської області, є належним відповідачем у цій справі. Стаття 16 Закону "Про Державний земельний кадастр" встановлює, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Згідно з частинами першою, четвертою статті 120 ЗК у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Зазначена норма закріплює\~загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК у поєднанні з нормою статті 125 ЗК слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.\~Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна,\~набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній\~(постанова Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16). Відповідно до ч. 1 ст. 3\~ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч. 1ст. 15\~ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах\~Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Згідно положень ч.4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. \~\~ \~ \~ \~

Outcome: approved