Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін позиція позивача Позивач товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором № 211023-33113-5 від 23.10.2021 станом на 21.03.2023 у розмірі 25612,68 грн, яка складається з 6998,00 грн - заборгованості за кредитом, 4618,68 грн - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 2,2% за кожен день користування кредитом в період з 23.10.2021 по 26.10.2021 та 13996.00 грн. - заборгованості за процентами, нарахованими відповідно до п.3.3 кредитного договору відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Також позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування понесених судових витрат 2 684 грн витрат по оплаті судового збору та 9 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору № 211023-33113-5 від 23.10.2021 між ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» (торгова марка «Monetka») та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 7 000 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування та 4,0 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Веб-сайті і мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідач пройшла ідентифікацію та верифікацію, підтвердила номер мобільного телефону, здійснила акцептування кредитного договору шляхом підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор [NUMBER] направлявся відповідачу 23.10.2021 о 21:39:20 год, шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який вказувався при реєстрації. Повідомлення на номер телефону відповідача було надіслане та доставлене за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 23.10.2021 о 21:39:20. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором був надісланий та доставлений відповідачу в рамках договірної співпраці первісного кредитора з ТОВ «Девелопмент Інновейшенс», яка є замовником послуг масової розсилки смс-повідомлень у ТОВ «Мобізон». Кредитний договір був підписаний 23.10.2021 о 21:39:29, шляхом введення одноразового ідентифікатора [NUMBER] в особистому кабінеті. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 23.10.2021 на платіжну карту № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки, у зв`язку з чим станом на 21.02.2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить 25612,68 грн. яка складається з 6998.00 грн. - заборгованості за кредитом, 4080 грн. - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 1,7% за кожен день користування кредитом в період з 23.10.2021 по 26.10.2021 та 13 996.00 грн. - заборгованості за процентами, нарахованими відповідно до п.3.3 кредитного договору відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Нарахування процентів за договором № 211023-33113-5 від 23.10.2021 зупинено 17.02.2022 відповідно до п.4.6 Правил. Сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором 25612,68 грн, які позивач просить стягнути, а також судові витрати у справі на сплату судового збору та витрати на правову допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. позиція відповідача Відповідачка правом подання відзиву не скористалась. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Представником позивача подано такі заяви та клопотання: - клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, - клопотання про витребування доказів. Від імені відповідачки на адресу суду 02.10.2023 надійшла заява про невизнання позову через сервіс «електронна форма звернення громадян» яка не містить підпису особи, яка таку подала, а отже, відповідно до ч. 4 ст. 183 підлягає поверненю без розгляду як така, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 183 ЦПК України 21.04.2023 ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва спарву передано до розгляду за підсудністю до Кіровоградського районного суду м. Кіровоградської області. 25.07.2023 ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської областісправу передано для розгляду за підсудністю до Гайворонського районного суду Кіровоградської області. 30.08.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 13.10.2023 позивачем подано заяву про проведення розгляду спарви за відсутності представника позивача, підтримання позовних вимог, незаперечення проти заочного розгляду справи 16.10.2023 проведено розгляд справи за відсутності сторін, які подали заяви про проведення розгляду за їх відсутності, на підставі наявних в справі доказів, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України. При цьому [PERSON] належним чином повідомлялась про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Направлене на її адресу рекомендоване повідомлення на 16.10.2023 повернуте до суду з відміткою органу поштового зв`язку про вручення такого. Оскільки відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, представник позивача, згідно поданої заяви, не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 23 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» (торгова марка «Monetka») та [PERSON] було укладено договір № 211023-33113-5 від 23.10.2021 (арк.21-24 ). Відповідно до розділу 1 договору № 211023-33113-5 від 23.10.2021 відповідач отримала кредит у розмірі 7000 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування. Відповідно до п. 3.3 договору № 211023-33113-5 від 23.10.2021 у випадку порушення строків повернення кредиту плата за неправомірне користування кредитом сплачується за процентною ставкою 4,0 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Дана процентна ставка нараховується відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до п.3.6 договору № 211023-33113-5 від 23.10.2021 при надходженні коштів для виконання зобов`язань в першу чергу здійснюється плата процентів, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання, в другу - сплата процентів за користування кредитом, а в третю - здійснюється повернення суми кредиту. Договір № 211023-33113-5 від 23.10.2021 укладений з [PERSON] в електронній формі. На підтвердження укладення договору 211023-33113-5 від 23.10.2021 позивачем надано витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» (а.с. 28) та анкету-заяву на кредит №1032608 від 23.10.2023 (а.с. 29-30) щодо послідовності етапів укладення даного договору з якої встановлено, що 23.10.2021 о 21:28:24 відповідачем здійснено авторизацію, внесено особисті дані (ПІБ, ідентифікаційний номер, дата народження, номер мобільного телефону, відомості щодо документу, що посвідчує особу, адресу реєстрації, платіжної картки на яку має бути перерахований кредит) обрано умови кредитування (розмір, строк кредитування, проценти), проведено перевірку по заяві та за даними БКІ, скориговано її оцінку як позичальника. 23.10.2021 о 21:39:20 створено пропозицію про укладення кредитного договору в особистому кабінеті відповідача, направлено SMS про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для акцепту укладення договору. 23.10.2021 о 21:39:29 [PERSON] підписано одноразовим ідентифікатором прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт). 23.10.2021 о 21:39:37 друковану форму укладеного кредитного договору розміщено в особистому кабінеті відповідача [PERSON] та кошти перераховано на картку. Згідно довідки вих. № 94048 від 15.02.2023 ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» наданої позивачу SMS від альфа-імені «MONETKA» з ідентифікатором (кодом) для акцепту укладення договору [NUMBER] було доставлено на номер [PERSON] [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 23.10.2021 о 21:39:20 (а. с. 27). Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 08.09.2023 № 20.1.0.0.0/7-230906/43167 саме номер телефону [NUMBER] знаходиться в анкетних даних [PERSON] за платіжною карткою [NUMBER] . Отже, суд вважає доведеним факт укладення договору між ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» та [PERSON] в електронній формі. ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» виконало взяті на себе зобов`язання та перерахувало на картковий рахунок [PERSON] кошти в розмірі 7000 гривень, що підтверджується квитанцією ТАС Рау від 23.10.2021 №455722727. Дана обставина також підтверджується випискою АТ КБ «Приватбанк» по картці/рахунку [NUMBER] [PERSON] про перерахувнаня 23.10.2021 о 21:39 год на її рахунок 7000,00 грн. Згідно з наданим ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» розрахунком (а.с. 26), заборгованість [PERSON] станом на 21.02.2023 становить 25612,68 грн, яка складається з 6998,00 грн. - заборгованість за кредитом, 46818,68 грн. - заборгованості за нарахованими процентами та 13996,00 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими відповідно до п.3.3 кредитного договору. За таких обставин, враховуючи, що всі вихідні дані для отримання кредиту зазначались відповідачем [PERSON] суд вважає доведеним отримання нею кредиту в розмірі 8 000 грн. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 23.03.2020 у справі №404/502/18. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. Згідно розрахунку заборгованості, складеного позивачем станом на 21.02.2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить 25 612 грн, та складається з: 6998,00 грн. - заборгованість за кредитом, 4618,68 грн - заборгованість за нарахованими процентами та 13 996 грн - заборгованість по процентам відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Судом встановлено, що 21.11.2021 відповідачкою було пролонговано Кредитний договір на 7 календарних днів шляхом сплати комісії в розмірі 250 грн, що підтверджується відповідним чеком (а.с. 20), а також 29 листопада 2021 року відповідачкою здійснено часткове погашення заборгованості за кредитним договором № 211023-33113-5 від 23.10.2021 в розмірі 5 700 грн, чим здійснено пролонгацію договору на 30 днів. Пролонгації здійнено відповідно до п. 2.3.4 кредитного договору та п. 4.14 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФК «Ріальто», тобто 29.12.2021 - закінчення визначеного договором строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, тому регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Зазначений висновок викладений у п.6.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16. Отже, починаючи з 30.12.2021 відповідачці можуть бути нараховані лише проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 4,0 % від залишку суми кредиту, тобто за процентною ставкою, яка встановлена договором між сторонами відповідно до абзацу 2 пункту 3.3 договору № 211023-33113-5 від 23.10.2021. З розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 21.02.2023 заборгованість відповідачки складала 25612,68 грн. з яких: 6998 грн - заборгованість за кредитом; 4618,68 грн - заборгованість за нарахованими процентами за договором та 13996 грн - заборгованість за процентами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України (6998+4618,68 +13996=25612,68). Розміри процентів нараховані позивачем перевірені судом. Відповідачка заперечень щодо таких нарахувань не надала. Разом з тим, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 зроблено висновок, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Суд вважає, що встановлений у п. 3.3 договору № 211023-33113-5 від 23.10.2021 розмір процентів у розмірі 13996 грн, що нараховані за ч. 2 ст. 625 ЦК України, не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, а тому зменшує заборгованість за процентами з 13 996 грн до співмірного розміру заборгованості за тілом кредиту, тобто до 6998 грн. Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідачка не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 211023-33113-5 від 23.10.2021, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 6998 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 4618,68 грн, заборгованості за відсотками відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 6998 грн., а всього стягнути 18614,68 грн. Розподіл між сторонами судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено 2684,00 грн судового збору відповідно до платіжного доручення № 318 від 23.02.2023. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1950,73 грн (18614,68 х 100% : 25612,68 = 72,68%; 2684,00 : 100% х 72,68% = 1950,73 грн). Що стосується вимоги представника ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» про стягнення з [PERSON] 9000 гривень витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, укладений між ТОВ «ФК «Ріальто» та ФОП [PERSON] , копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2412, видане Радою адвокатів Полтавської області 23.10.2018 року, копію довіреності, видану ТОВ «ФК» Ріальто» адвокату Руденку К.В. на представництво інтересів у судах, копію платіжного доручення № 756 від 16.02.2023 на суму 108000 грн., копію акту приймання передачі наданих послуг від 02.06.2022 № 33 до договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02 червня 2022 року, відповідно до якого оплата за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 211023-33113-5 від 23.10.2021 та клопотання про витребування доказів, що подається разом з позовною заявою становить 8000 грн, складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за договором № 211023-33113-5 від 23.10.2021 складає 1000 грн, тобто розмір гонорару становить 9000 грн. Враховуючи, що позов задоволено частково, витрати на правнничу допомогу теж слід стягнути з відповідачки на користь позивача частково, в сумі 6541,20 грн (9000,00 : 100% х 72,68% = 6541,2).

Outcome: partial