Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2009 року по лютий 2012 року позивач з відповідачем перебували у близьких стосунках. [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] . Після народження дитини відповідач відмовився подати до органів реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Посилаючись на наведені вище обставини та те, що відповідач не визнає себе батьком дитини, позивач просить судвизнати [PERSON] батьком свого сина [PERSON] та внестизміни до актового запису про народження дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Третя особа в судове засідання не з`явилася, однак представником подано заяву в якій просили розгляд справи здійснювати без їхнього представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 2009 року по лютий 2012 року позивач з відповідачем перебували у близьких стосунках. [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] . Його матір`ю є [PERSON] , а батьком записаний [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER] від 14 листопада 2012 року видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві). Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як вбачається з письмових пояснень третьої особи - Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), запис про батька дитини вчинено відповідно до вимог, встановлених ст. 135 СК України, а саме за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано зі слів матері (актовий запис №4093). За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Згідновисновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/111-23/21611/БД від 26.07.2023 року, який міститься в матеріалах справи, встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину 99,9999988189725%. Таким чином, біологічне батьківство практично доведено. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст. 126 та 127 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved