Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Заступник керівника Черкаської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд припинити громадянину російської федерації [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,2606 га, кадастровий номер: 7125486500:02:002:0108, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 2,2480 га, кадастровий номер 7125486500:01:000:0604, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тіньківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, шляхом їх конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та стягнути з відповідача на користь Черкаської обласної прокуратури фактично понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6710 грн. 00 коп. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у справі відповідно до рішення Чигиринського районного суду від 22.03.2017 року у справі № 708/169/17 отримав у спадок від своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , в порядку спадкування за заповітом дві земельні ділянки: площею 0,2606 га, кадастровий номер: 7125486500:02:002:0108, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 619360, та площею 2,2480\~га,\~кадастровий номер\~7125486500:01:000:0604,\~цільове призначення\~-\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~розташовану на\~території Тіньківської\~сільської ради\~Черкаського району\~Черкаської області, що належала померлій особі на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 646464. На підставі вище вказаного рішення відповідач 12.06.2017 року набув права власності та зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вище вказані земельні ділянки. При цьому, станом на дату отримання спадщини відповідач був громадянином російської федерації, який згідно з даними Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної мігарційної служби України від 20.06.2023 року документований 25.03.2011 року посвідкою на постійне проживання серії [NUMBER] , виданою УДМС у Черкаській області, за якою останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням наведеного, прокурор стверджує, що відповідач 12 червня 2017 року набув право власності на вказані земельні ділянки, розташовані на території Чигиринської ТГ Черкаського району Черкаської області, однак протягом року не виконав покладений на нього у зв`язку із цим обов`язок, а саме не відчужив земельні ділянки. На переконання прокурора, оскільки отримані [PERSON] у власність земельні ділянки ним добровільно не відчужені упродовж встановленого законодавством України річного строку, кінцевий строк якого сплинув 12 червня 2018 року, право власності на такі земельні ділянки підлягає припиненню шляхом їх конфіскації за рішенням суду. Вказані обставини стали підставою для звернення прокурора з даним позовом до суду. Прокурор Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури Бордуніс О.П. в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Хоменко О.В. 06.09.2023 року через систему "Електронний суд" направила до суду клопотання про підтримання позовних вимог прокурора та розгляд справи без участі представника управління. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом направлення рекомендованої кореспонденції на адресу реєстрації та шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 квітня 2022 року в справі № 308/9708/19, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач теж не скористався. А згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив, а прокурор заперечень проти заочного розгляду справи не висловив, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Як передбачено ст.ст. 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до таких висновків. Листом № 10-23-0.4-93/90-23 від 18 квітня 2023 року Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області направило в Черкаську окружну прокуратуру інформацію щодо земельних ділянок, прийнятих у спадщину іноземцями та особами без громадянства, а листом № 10-23-0.6-3829/2-23 від 20 липня 2023 року повідомило про те, що звертатися з позовом про конфіскацію земельної ділянки управління не буде внаслідок унеможливлення, на період воєнного стану, проведення перевірок по даним фактам та відсутності видатків на сплату судового збору /а.с. 17, 29/. 07.08.2023 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури направив ГУ Держгеокадастру у Черкаській області лист за № 54-166-4317вих23, у якому повідомив про намір здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом звернення до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області до [PERSON] про припинення права власності на земельні дялнки, шляхом їх конфіскації (а.с.42,43). Таким чином, враховуючи, що ГУ Держгеокадастр у Черкаській області просив Черкаську окружну прокуратуру вжити в його інтересах як органу, уповноваженого на здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, заходи представницького характеру з метою усунення порушення земельного законодавства, тому наявні пдістави, визнаяені ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" для пред`явлення цього позову Черкаською окружною прокуратурою. Так, судом встановлено, що відповідно до рішення Чигиринського районного суду від 22.03.2017 року у справі № 708/169/17 відповідач [PERSON] в порядку спадкування за заповітом є спадкоємцем майна своєї матері [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~ яке складається із двох земельних ділянок: площею 0,2606 га, кадастровий номер: 7125486500:02:002:0108, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 619360, та площею 2,2480\~га,\~кадастровий номер\~7125486500:01:000:0604,\~цільове призначення\~-\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~розташовану на\~території Тіньківської\~сільської ради\~Черкаського району\~Черкаської області, що належала померлій особі на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 646464 /а.с. 19-21/. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта № 341626802 від 04 серпня 2023 року вбачається, що 12 червня 2017 року державним реєстратором виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко О.А., на підставі рішення Чигиринського районного суду від 22.03.2017 року у справі № 708/169/17, зареєстровано за відповідачем у справі [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7125486500:01:000:0604, площею 2,248 га /а.с. 32-33/. Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта № 341626732 від 04 серпня 2023 року вбачається, що 12 червня 2017 року державним реєстратором виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко О.А., на підставі рішення Чигиринського районного суду від 22.03.2017 року у справі № 708/169/17, зареєстровано за відповідачем у справі [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7125486500:02:002:0108, площею 0, 2606 га /а.с. 34-35/. Судячи з даних листа Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної мігарційної служби України № 8.1-981/8.1.1-23 від 20.06.2023 року [PERSON] , [INFO] , був документований 25.03.2011 року посвідкою на постійне проживання серії [NUMBER] , виданою УДМС у Черкаській області, за якою останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с. 30/. З урахуванням наведеного, суд констатує, що громадянин російської федерації [PERSON] [INFO] набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7125486500:02:002:0108, площею 0,2606 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку з кадастровим номером 7125486500:01:000:0604, площею 2,248 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тіньківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, однак протягом року не виконав покладений на нього у зв`язку із цим обов`язок, а саме не відчужив їх, що підтверджується вищевказаними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з копією довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 13 липня 2023 року, оціночна вартість земельної ділянки за кадастровим номером 7125486500:01:000:0604 складає 24661 грн 86 коп. /а.с. 36-38/. Згідно з копією довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 13 липня 2023 року, оціночна вартість земельної ділянки за кадастровим номером 7125486500:02:002:0108 складає 9434 грн 48 коп. /а.с. 39-41/. Відповідно до листа Чигиринського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) № 59/32.22-04-05 від 13 травня 2023 року актового запису про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , не виявлено /а.с. 31/. Так, згідно ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. У відповідності до ч. 5 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Правовідносини, пов`язані з набуттям прав на землі сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину нерезидентами, у т. ч. іноземними громадянами, врегульовано ч. 4ст. 81 Земельного кодексу України, якою передбачено, що нерезиденти, у т.ч. іноземні громадяни, які успадкували право на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, зобов`язані відчужити її після реєстрації вказаних прав протягом одного року. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Так, як зазначалось вище, право власності на земельні ділянкки відповідач набув з 12.06.2017 року після державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Однак, у подальшому й по даний час, земельні ділянки ним самостійно не відчужено, чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4ст. 81 Земельного кодексу України. Згідно пункту "е" ч.1 ст.140 Земельного кодексу України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч. 1 ст. 143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК Україниу разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Оскільки, відповідач протягом року з часу переходу права власності на земельну ділянку її не відчужив, то право власності на зазначені земельні ділянки слід примусово припинити, шляхом конфіскації. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до ст. 348 ЦК України якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. У відповідності до ч. 4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість. Виходячи з викладеного позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень статті 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом, у сумі 6710 грн 00 коп., тобто, за дві позовні вимоги немайнового характеру (2х2684 грн.=5368 грн.) та за подання заяви про забезпечення позову (1342 грн.). Щодо заходів забезпечення позову, вжитих згідно ухвали Чигиринського районного суду від 17.08.2023 року по даній справі № 708/934/23, провадження № 2-з./708/3/23, суд вказує наступне. Відповідно до ч.ч.7, 8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Приймаючи до уваги, що учасниками справи не заявлено вмотивованого клопотання щодо заборони вчиняти певні дії стосовно земельних ділянкок, а тому такі заходи забезпечення позову продовжують діяти у відповідності до положень ст.158 ЦПК України.

Outcome: approved