Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач познайомилась з відповідачем 15.03.2014 року та перебувала з ним у фактичних шлюбних стосунках до квітня 2018 року. У цей час вони проживали разом однією сім`єю, перебували у фактичних подружніх відносинах, вели спільне господарство. В цей період позивач завагітніла і [INFO] народився син - [PERSON] . Позивач самостійно звернулась до органу ДРАЦСУ де на підставі ч. 1 ст. 135 СК України в актовому записі та Свідоцтві про народження сина відомості про його батька були записані: батько - [PERSON] . 28.02.2023 року ухвалою суду було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 29.03.2023 року ухвалою суду було задоволено клопотання позивача - призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Експертизу не було виконано, у зв`язку з неявкою відповідача для відібрання біологічних зразків. 31.07.2023 року ухвалою суду було поновлено провадження у справі. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що відповідач під час спільного проживання визнавав дитину своїм сином, виявляв турботу. З часом особисті стосунки між позивачем та [PERSON] погіршились, а на теперішній час повністю припинені. [PERSON] з дитиною не спілкується, допомогу на її утримання не надає. Відповідач у судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він повідомлявся вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~У відповідності зі ст. 12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності зі ст. 121 Сімейного Кодексу України права й обов`язки матері, батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них. Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. \~ \~ \~ \~Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18.10.2000 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів, окрім інших, про визнання батьківства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. \~ \~ \~ \~На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011). Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їхньої дитини, а також необхідність приймати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб. Встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , в свідоцтві про народження якої батьком вказаний [PERSON] (а.с. 4). Ухвала суду про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи повернуто без виконання, у зв`язку з неявкою відповідача (а.с.70). Наслідки ухилення від участі в експертизі визначено ст. 109 ЦПК України наступним чином: у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. За таких обставин, наявні підстави для визнання судом факту батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Крім зазначеної обставини ухилення відповідача від участі в експертизі, його батьківство підтверджено показаннями свідків та фотознімками, наданими позивачем. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що з 2014 по 2018 рік [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю, вели спільне господарство. Під час вагітності [PERSON] та після народження [PERSON] відповідач [PERSON] , визнавав себе батьком цієї дитини та виявляв звичайну батьківську турботу по відношенню до неї. З наданих суду фотографій вбачаються ознаки близького спілкування відповідача з позивачем та з дитиною, що притаманно для сімейних стосунків. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved