Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

11 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , який на день смерті проживав зі своєю дружиною, бабою позивача [PERSON] . [PERSON] заповіту не склав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя. Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернувлася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, однак не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON] .. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким все належне їй майно після своєї смерті заповідала позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю. Позивач спадщину після померлої баби прийняв, проте нотаріус відмовив позивачу видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно посилаючись на те, що спадкодавець за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої баби [PERSON] . Ухвалою суду від 14.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 11.09.2023. В підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва у зв`язку з витребуванням додаткових доказів. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Треті особи\~надали суду заяви, в яких не заперечують проти задоволення позову, просять справу розглянути без їх участі. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви\~по суті\~справи,\~надані сторонами\~докази та\~матеріали спадкової\~справи №\~159/2020\~до майна\~померлої [INFO] [PERSON] ,\~яку надав\~приватний нотаріус\~Куликівського районного\~нотаріального округу\~Пономаренко Є.П.\~та спадкової\~справи №\~143/2008\~до майна\~померлого [INFO] [PERSON] ,\~яку надав\~Державний нотаріальний\~архів Чернігівської\~області, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] перебував з 12 лютого 1960 року в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 12.02.1960 серії [NUMBER] (а. с.9). Позивач є онуком [PERSON] та [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 23.06.1999 та свідоцтвом про народження матері позивача [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.10-11). Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] побудували в 1960 році житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю в редакції чинній на момент побудови вказаного нерухомого майна та згідно ст. 60 Сімейного кодексу України даний будинок належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. За життя [PERSON] та [PERSON] не ввели вказаний вище будинок з надвірними будівлями та спорудами в експлуатацію та не оформили правовстановлюючі документи на нього. Згідно довідки КП «Чернігівське МБТІ» від 29.11.2021 № 718 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 35) [INFO] помер [PERSON] (а.с. 7). На день смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до витягів з погосподарських книг Ковчинської сільської ради № 6, 11, 5, 12 на 1986 2015 роки головою домогосподарства по [ADDRESS] вказаний [PERSON] , а після його смерті [PERSON] (а.с. 15-20). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, 1/2 частина домоволодіння за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не залишив (а.с.61). Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулася до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом на підставі якої було заведено спадкову справу №143/2008 (а.с.82) [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON] померла [INFO] , на день була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] і мала такий склад сім`ї : дочка- [PERSON] , онука- [PERSON] (а.с. 14). За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 15 серпня 2019 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренком Є.П., яким все своє майно заповідала позивачу (а.с. 34). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, входить зокрема домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту, до складу вищевказаного домоволодіння входять житловий будинок (літ. А-1, а-1, а1-1, а2-1, а3) загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., сарай (літ. Б-1, б-1, б1-1, б2-1, б3-1, В-1, в-1, Г-1), погріб (літ. г), які були побудовані в період з 1960 по 1975 роки (а.с. 23 25). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренка Є.П. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої баби [PERSON] на підставі якої була заведена спадкова справа № 130/2022 (а.с. 49) Відомості щодо інших осіб, які претендують на спадщину після померлої [PERSON] , в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, у спадкових справах відсутні. Постановою від 10.08.2023 нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого документа, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 38). Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» в Чернігівській області ліквідовано Куликівський район та одночасно утворено Чернігівський район (з адміністративним центром у місті Чернігів) у складі територій, в тому числі, Куликівської селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України. Надані судом докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Майнові відносини між [PERSON] та [PERSON] на момент побудови спірного житлового будинку регулювались Кодексом про шлюб ті сім`ю України, статтею 22 якого передбачалося, що майно нажите подружжям за час шлюбу визнавалось спільною сумісною власністю. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав та обов`язків, що виникли після набрання ними чинності. Отже, правовий режим майна подружжя регулюється нормативними актами, які були чинними на момент створення або придбання такого майна. Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України, ст. 70 СК України у випадку виділу частки або поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] належав померлим [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України) Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу відповідну заяву (ст. 1269 ЦК України) Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом (ст. 1274 ЦК України) Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 вказаного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок\~реєстрації будинків\~та домоволодінь\~у містах\~і селищах\~міського типу\~Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Позивач позбавлений можливості оформити своє речове право на нерухоме майно у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивача документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, враховуючи, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , було збудоване\~до 05.08.1992\~року,\~а саме\~в період\~1960\~по 1975\~рік,\~належало спадкодавцям\~на праві\~спільної сумісної\~власності,\~за життя\~спадкодавці [PERSON] \~та [PERSON] \~ не\~отримали правовстановлюючі\~документи на\~домоволодіння,\~ [PERSON] \~прийняла спадщину\~після померлого\~ [PERSON] ,\~однак не\~оформила своїх\~спадкових прав\~та померла,\~позивач спадщину\~після смерті\~останньої прийняв, але не може оформити право на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на нього, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами садиби [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] .

Outcome: approved