Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , - що визначені судовим наказом Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.02.2022 р. в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 28 січня 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, та судові витрати. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що 3 вересня 2011 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований 03.09.2011 у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №311. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] , (свідоцтво серії [NUMBER] від 10.07.2013) та [PERSON] , [INFO] , ( свідоцтво серії [NUMBER] від 11.11.2021) року. Спільний син подружжя проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач протягом довгого часу не займається вихованням та розвитком сина та не надає матеріальної допомоги, не цікавиться про його здоров`я та розвиток. Зазначив, що донька [PERSON] , не має постійного місця проживання через відповідача, та проживає то у нього, то у спільних знайомих. 04.09.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначила, що вона з позивачем уклала шлюб 03.09.2011 року у Фрунзенському ріділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління остиції, актовий запис за №311. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , Син [PERSON] проживав з народження і до листопада 2021 року разом з позивачем та відповідачем. Через місяць після народження дитини [PERSON] ,, а саме в листопаді 2021 року позивач залишив сім`ю та їх спільне місце проживання і повідомив, що бажає жити окремо та має намір розлучитися. Відповідач того ж часу переїхала до свекрухи разом з дітьми. В середині лютого 2022 за домовленістю з [PERSON] їх син [PERSON] , тимчасово поїхав жити до позивача, однак домовленості про те, що він буде привозити сина на вихідні до відповідача позивач не виконував. Донька [PERSON] , з народження проживає з відповідачем. 26.12.2022 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Судовим наказом Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.02.2022 року по справі №645/389/22 з [PERSON] користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 28 січня 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 31 серпня 2022 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава відмовлено [PERSON] у задоволенні його заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню (справа №645/389/22). 16 березня 2023 року постановою Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 31.08.2022 року залишено без змін (справа №645/389/22). Зазначене рішення набрало законної сили але не виконується позивачем. З грудня 2022 року по теперішній час позивач не надає можливості спілкуватися с сином, не виконує судовий наказ від 01.02.2022 року. Позовні вимоги не визнає в повному обсязі і вважає їх такими, які не підлягають задоволенню. 12.09.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що не погоджується з обставинами викладеними у відзиві у повному обсязі, також зазначивши, що подані до нього докази є недостовірними, та не можуть слугувати доказами по справі. Просив не приймати відзив та задовольнити позовні вимоги позовної заяви. 19.09.2023 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки існує судове рішення, а саме судовий наказ, який набрав законної сили, а тому є обов`язковим до виконання. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2023 року позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просила відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 03.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.02.2022 року по справі №645/389/22 з [PERSON] користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 28 січня 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 31 серпня 2022 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава відмовлено [PERSON] у задоволенні його заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню (справа №645/389/22). 16 березня 2023 року постановою Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 31.08.2022 року залишено без змін (справа №645/389/22). Згідно довідки МЮУ Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Харків) ХВДВС у Харківському району Харківської області від 27.12.2022 [NUMBER], виданої гр. [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , в тому, що вона відповідно до матеріалів виконавчого провадження та її заяви не отримувала аліменти з гр. [PERSON] за період з 28.01.2022 року по 31.12.2022 року. Згідно довідки Харківського ВДВС у Харківському району Харківської області СМУМЮ розрахунок заборгованості по аліментам по ВП [NUMBER] станом на 01.05.2023 становить 111924,76 грн. Згідно відповіді Департаменту охорони здоров`я ХМР КНП «Міська дитяча поліклініка №15» від 31.08.2022 128/1/0/554-22, вказано, що за інформацією лікаря-педіатра [PERSON] , з якою Ви 19.11.2021р.. підписали Декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу за адресою перебування [ADDRESS] , та відповідно до записів в історії розвитку дитини (форма №112/0), [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом фахівців комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №15» Харківської міської ради з народження по теперішній час. Догляд за дитиною здійснює мати, [PERSON] , яка приводить [PERSON] на прийом до лікарів підприємства, цікавиться станом здоров`я доньки та її розвитком взагалі. Востаннє мати з дівчинкою була на прийомі у лікаря педіатра 26.08.2022р., здорова. Батько, [PERSON] , дитину не доглядає, до поліклініки не приводить, станом здоров`я доньку, не цікавиться. Згідно відповіді Департаменту охорони здоров`я ХМР КНП «Міська дитяча поліклініка №15» від 23.03.2023 94/1/0/554-23, вказано, що за інформацією лікаря-педіатра [PERSON] , з якою [PERSON] 19.11.2021р. підписали Декларацію про вибір лікаря, який над ає первинну медичну допомогу, та відповідно до записів в історії розвитку дитини (форма №112/0), [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом фахівців комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №15» Харківської міської ради з народження по теперішній час. Догляд за дитиною до літа 2022 року здійснювала мати, [PERSON] , яка приводила [PERSON] на прийом до лікарів підприємства. Хлопчик має щеплення за віком. 3 літа 2022 року по теперішний час [PERSON] з приводу гострих захворювань до лікарів підприємства не звертався. У січні 2023 року, під час поглибленого профілактичного медичного ляду лікарем офтальмологом дитячим, встановлено діагноз: гіперметропія слабкого ступеню обох очей, порушення акомодації, диспансерному обліку не підлягає. Згідно довідки про доходи від 14.03.2023 року №4 виданої ХМР Харківської області ТЦНСП Салтівського району м. Харкова, загальна сума доходу відповідача за період з січня 2022 по лютий 2023 року становить 0.00 грн. Згідно довідки від 14.03.2023 №04-10/101-03/0-23 виданої ХМР Територіальним центром надання соціальних послуг Салтівського району м. Харкова, зазначено, що [PERSON] дійсно працює соціальним робітником відділення соціальної допомоги вдома у територіальному центрі надання соціальних послуг Салтівського району міста Харкова із 02 лютого 2017 року (наказ про прийняття від 30.01.2017 №7-к). 3 20 грудня 2021 року по 21 жовтня 2024 року [PERSON] знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (наказ про надання відпустки від 20.12.2021 №105 -B). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 02.02.2023, зазначено, що на період з 2 кварталу 2022 року по 1 квартал 2023 року щомісячний дохід [PERSON] , складає 860 грн., що є соціальною виплатою. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22.11.2022 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку задоволено частково. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на ї утримання в розмірі 1/6 частина всіх видів доходів платника аліментів щомісячно, починаючи з 14.02.2022 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Стягнути з [PERSON] Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14.06.2023 місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] визначено з батьком [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили. Суду надана копія заяви від 04.05.2023 [PERSON] до Управління реєстрації місця проживання Департументу реєстрації ХМР про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, а саме [PERSON] [INFO] за адрескою: [ADDRESS] , в якій їй відмовлено у реєстрації дитини, оскільки батько [PERSON] не надав згоду на реєстрацію доньки [PERSON] , разом з відповідачем за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання сформованої 04.05.2023 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно п. 3 ст 181, ст. 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька за вибором того із батьків, з ким разом проживає дитина. Тобто аліменти повинен сплачувати той з батьків, який проживає окремо від дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога встановлюється положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] [INFO] , проживає з батьком [PERSON] . Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено дитина [PERSON] проживає з батьком, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача, тому суд вважає можливим припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі Судового наказу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.02.2022 року по справі №645/389/22. Щодо позовних вимог про припинення стягнення аліментів відносно [PERSON] , [INFO] , суд з`ясувавши обставин справи, встановив, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на обгрунтування своїх позовних вимог в цій частині, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про припинення сплати аліментів відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , задоволенню не підлягають. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial