Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивач 30.05.2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , посилаючись на те, що АТ «Криворізька теплоцентраль», на виконання своїх зобов`язань, надає відповідачам послуги з централізованого опалення, але вони неналежно виконують свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, мають заборгованість. Дані обставини є підставою для стягнення боргу у повному обсязі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Просить стягнути солідарно зі [PERSON] , [PERSON] , на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.10.2013 року по 01.05.2019 року в розмірі 31794,11 грн., інфляційні втрати 7762,39 грн., 3% річних 1605,56 грн., а всього стягнути 41162,06 грн. та сплачений судовий збір 1921,00 грн. Стислий виклад запереченьвідповідачів. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов та докази того, що згідно зі свідоцтвом про шлюб, вона змінила прізвище на « [PERSON] », в квартирі, де нараховано борг, не проживає, оскільки з 01 травня 2010 року вибула із сім`ї батьків, які були позбавлені батьківських прав. Послугами позивача не користується, з 16.03.2027 була знята з реєстраційного обліку в квартирі за адресою: [ADDRESS] , а тому не має обов`язку здійснювати їх оплату. Також зазначила, що відповідачем пропущено строк позовної давності. У задоволенні позову у відношенні неї просить відмовити. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами не погоджується, вважає, що позов у відношенні неї позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності. Просить врахувати, що оплата послуг нею не здійснювалася навіть частково, про що було відомо позивачу, але він звернувся до суду 30.06.2019 з вимогою до 30.05.2016 року, що є неправомірним. У зв`язку з чим просила застосувати строки позовної давності і стягнути зі [PERSON] борг за період з 01 травня 2016 року по 01 травня 2019 року. Процесуальні дії у справі. 30.05.2019 позовна заява надійшла до суду. 16.07.2019 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів. 28.08.2019 позовна заява була залишена без руху. 25.09.2019 надійшла уточнена позовна заява. 30.09.2019\~позовна\~заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 28.11.2019\~судом ухвалено заочне рішення у справі, позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідачів солідарно вся сума нарахованої позивачем заборгованості. Ухвалою суду від 12.09.2023 заочне рішення суду від 28.11.2019 скасовано, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження\~у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, . Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала своє клопотання про застосування строків позовної давності. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі за відсутності сторін, на підставі наданих ними доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.223 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з постачання теплової енергії. Наданими суду документами підтверджено зміну прізвища відповідачем [PERSON] , яка 25.05.2019 уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.56/. Позивачем не вказується і не надано доказів того, що відповідачі є власниками квартири, де нараховано борг, а відповідачі не спростували, що були зареєстровані у вказаному житлі. Разом з тим, судом під час перегляду заочного рішення у цій справі встановлено, що відповідач [PERSON] не проживала у квартирі з 05.05.2010 року, знаходилася на вихованні родичів, піклувальників, а потім у дитячому закладі та будинку сімейного типу, оскільки її мати [PERSON] була позбавлена батьківських прав. За відомостями Реєстру Криворізької міської ради знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 16.03.2017 року. Крім того, на момент нарахування боргу (до 18.12.2017 року) [PERSON] була неповнолітньою, а отже не мала повної цивільної дієздатності /а.с.69, 82-84/. Відповідно до\~ч.4\~с т.82\~ЦПК України,\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Щодо другого відповідача, то судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у вказаному житлі, є споживачем послуг, які надає позивач, але оплату за надані послуги не здійснювала. Сума заборгованості за послугу з централізованого опалення за період з 01.10.2013 по 01.05.2019 становить 31794,11 грн. /а.с.7-8/. Позивачем на вказану суму здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 7762,39 грн. та 3% річних у розмірі 1605,56 грн. /а.с.9/. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачами зобов`язань зі сплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 вказаного Закону). Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 1, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частина 5 пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, передбачає обов`язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію. Відповідно п.18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...». Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Положеннями частини третьої, четвертої статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, нормою ст.261 ЦК України визначено початок перебігу позовної давності, який згідно з частиною першою цієї статті починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем не доведено, що обидва відповідача були користувачами послуг з теплопостачання в період, зазначений у позові. Втім, відповідачем [PERSON] належними доказами доведено факт її не проживання у вказаній квартирі, не користування послугами відповідача, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку про відсутність підстав для стягнення з неї заборгованості за послуги надані за адресою: [ADDRESS] . Щодо відповідача [PERSON] , суд вважає, що вона з 2003 року зареєстрована за вищевказаною адресою, доказів некористування послугами позивача не надала, а тому суд вважає, що має зобов`язання сплачувати спожиті послуги. Внаслідок невиконання обов`язків щодо оплати комунальних платежів відповідачем [PERSON] було порушено право позивача на своєчасне отримання коштів за надані послуги. Своїми неправомірними діями відповідач завдала позивачеві збитків, тому порушене право позивача підлягає відновленню. Вирішуючи клопотання [PERSON] про застосування строку позовної давності, суд виходить із наступного. Як зазначено вище, позивач звернувся до суду з вимогами до відповідачів 30 травня 2019 року, а тому суд погоджується з відповідачем, що він має право на заявлення суми боргу в межах трирічного строку, тобто з травня 2016 року по травень 2019 року. Жодних поважних причин пропуску строку позовної давності позивачем не наведено і суду не надано, а тому суд вважає, що клопотання відповідачів про застосування строків позовної давності підлягає задоволенню. Отже, заборгованість за послугу з централізованого опалення за період з 01.10.2013 по 01.05.2016 у розмірі 7825,81 грн. стягненню не підлягає. Іншу сумі боргу - за період з 01.05. 2016 по 01.05.2019 року у розмірі 23968,30 грн. слід стягнути зі [PERSON] . На вказану суму боргу судом здійснено розрахунок інфляційні втрат та 3 % річних у розмірі 2048,23 грн. та 675,48 грн. відповідно. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, а саме 1245,69 грн. Вирішуючи питання\~про стягнення\~з позивача\~витрат на\~правничу допомогу, суд враховує, що відповідно до\~ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами. До відзиву на позов представником відповідача Задорожньої В.В. додано Договір про надання правничої допомоги № 61 від 08.08.2023 року, згідно з яким вартість послуг адвоката становить 5000,00 грн., Акт прийняття-передачі наданих послуг від 25.09.2023 року та копію квитанції від 25.09.2023 року на суму 5000,00 грн. Оскільки, позивачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд не має підстав для їх зменшення, а тому вважає, що ці витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: partial