Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить: визнати договір купівлі-продажу житлового будинку (з належними до нього господарськими будівлями та спорудами) із земельною ділянкою (кадастровий номер 1413200000:05:064:0122), яка призначена для обслуговування цього будинку, розташованих за адресою: [ADDRESS] , укладений 20 листопада 2022 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним; визнати за позивачем право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 24,6 кв.м., зазначений на плані за літ. А-1. тамбур за літ. а1-1, прибудова за літ. а2-1, ганок за літ а3-1, погріб за літ. пг-1, погріб за літ. пг1-1, убиральня за літ. 3-1, будівля гараж за літ. Д-1, будівля літня кухня за літ. Е-1, будівля сарай за літ. Ж-1, ворота №2, огорожа №4, огорожа №5; визнати за позивачем право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0386 га, кадастровий номер 1413200000:05:064:0122, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 листопада 2022 року між ним та відповідачем був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу належного їй житлового будинку (з господарськими будівлями та спорудами) із земельною ділянкою (кадастровий номер 1413200000:05:064:0122), яка призначена для обслуговування цього будинку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно вказаного договору купівлі-продажу від 20 листопада 2022 року, за домовленістю сторін, позивач передав відповідачу за житловий будинок із земельною ділянкою кошти у розмірі 210000 грн, з яких 90000 грн за будинок та 120000 грн за земельну ділянку, а відповідач передала йому у власність вказане нерухоме майно (передала оригінали правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно та ключі від домоволодіння) та зобов`язалася вчинити дії, необхідні для нотаріального оформлення укладеного між ними договору купівлі-продажу, а саме: підготувати всі необхідні документи для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу даного майна та з`явитися 25 листопада 2022 року до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Шевери Олени Степанівни за адресою: [ADDRESS] , для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаного майна. Позивач вказує, що з того часу він безперешкодно користується вказаним нерухомим майном. Отже, в результаті укладення вищевказаного договору позивач набув право на вказане у договорі нерухоме майно в цілому. В обумовлену договором купівлі-продажу дату, а саме 25 листопада 2022 року, відповідач до приватного нотаріуса для нотаріального посвідчення договору купівлі- продажу не з`явилася. Позивачем було нарочно вручено відповідачу повідомлення від 26 листопада 2022 року з вимогою з`явитися до вказаного нотаріуса 02 грудня 2022 року об 11:00 год., для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, яке відповідач отримала особисто, поставивши підпис на самому повідомленні, але у вказану дату та час відповідач до нотаріуса не з`явилася, причини неявки позивачу не повідомила. Після цього позивачем було знову вручено нарочно відповідачу повідомлення від 03 грудня 2022 року з вимогою з`явитися до вказаного нотаріуса 08 грудня 2022 року об 11:00 год. для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, яке відповідач також отримала особисто поставивши підпис на самому повідомленні, але у вказану дату та час до нотаріуса знову не з`явилася. Також на неодноразові усні звернення позивача до відповідачки із вимогою щодо нотаріального оформлення, фактично купленого ним будинку, відповідач постійно посилається на відсутність вільного часу на відвідування нотаріуса, у зв`язку з чим подальше укладання договору купівлі-продажу у нотаріуса не відбулося. Тобто, відповідач свої зобов`язання здійснити дії, необхідні для нотаріального оформлення договору, передбачені договором, не виконала. В той час, коли позивачем зі свого боку, були виконані всі умови вказаного договору, передавши відповідачу грошові кошти. Домовившись про всі істотні умови договору, відбулось повне виконання договору. Наразі у нотаріуса посвідчити вказаний договір купівлі-продажу від 20 листопада 2022 року не має можливості, оскільки відповідач всупереч п. 7 вказаного Договору не здійснює жодних дій спрямованих на його нотаріальне посвідчення, постійно посилаючись на брак вільного часу на відвідування нотаріуса. Вказує, що про бажання відповідача продати належний їй житловий будинок із земельною ділянкою та довірчі відносини між сторонами також свідчить видана на ім`я позивача довіреність від 10 вересня 2021 року, посвідчена Шеверою О.С., приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області (реєстр. №1851), яка дійсна до 10 вересня 2024 року. Також позивач зазначає, що згодом він вирішив для себе придбати цей житловий будинок із земельною ділянкою, уклавши 20 листопада 2022 року з відповідачем у простій письмовій формі договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за даною позовною заявою за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. Відповідач належним чином та завчасно сповіщена про дату і час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON] , дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Відповідачу на праві власності належать житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,0386 га, кадастровий номер 1413200000:05:064:0122 (а.с.14-20,35-38). 10 вересня 2021 року відповідач видала довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Шеверою О.С., якою уповноважила позивача здійснювати від її імені та в її інтересах юридичні дії, пов`язані з продажем за ціну та на умовах на свій розсуд належного їй нерухомого майна: земельної ділянки (кадастровий номер 1413200000:05:064:0122) з розташованими на ній житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с.32). З 16 вересня 2021 року відповідач знята з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] (а.с.49-50,63). 20 листопада 2022 року сторони уклали в простій письмовій формі договір купівлі-продажу житлового будинку із земельною ділянкою, відповідно до якого відповідач продала позивачу житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами разом із земельною ділянкою площею 0,0386 га, кадастровий номер 1413200000:05:064:0122, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). Відповідно до пункту 4 даного договору купівлі-продажу продаж відчужуваного майна за домовленістю сторін вчинено за 210000 грн, з яких житлового будинку за 90000 грн, земельної ділянки за 120000 грн, які були одержані продавцем від покупця в повному розмірі до підписання цього договору. Пунктом 7 договору купівлі-продажу житлового будинку із земельною ділянкою від 20 листопада 2022 року відповідач зобов`язалася вчинити дії, необхідні для нотаріального оформлення цього договору купівлі-продажу, а саме: підготувати всі необхідні документи для нотаріального оформлення цього договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, та з`явитися 25 листопада 2022 року до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Шевери Олени Степанівни за адресою: [ADDRESS] , для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаного майна. Відповідно до копії розписки від 20 листопада 2022 року відповідач отримала від позивача грошові кошти у сумі 210000 грн за продаж за договором від 20 листопада 2022 року купівлі-продажу належних їй житлового будинку та земельної ділянки (кадастровий номер 1413200000:05:064:0122), що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.29). 27 листопада 2022 року відповідачу була вручена письмова вимога позивача щодо необхідності належним чином виконати її зобов`язання за договором купівлі-продажу житлового будинку із земельною ділянкою від 20 листопада 2022 року та вчинити дії, необхідні дії для його нотаріального оформлення, а саме: підготувати всі необхідні документи для нотаріального оформлення цього договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, та з`явитися 02 грудня 2022 року об 11-00 год до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Шевери Олени Степанівни за адресою: [ADDRESS] , для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаного майна (а.с.30). 03 грудня 2022 року відповідачу була вручена письмова вимога позивача щодо необхідності належним чином виконати її зобов`язання за договором купівлі-продажу житлового будинку із земельною ділянкою від 20 листопада 2022 року та вчинити дії, необхідні дії для його нотаріального оформлення, а саме: підготувати всі необхідні документи для нотаріального оформлення цього договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, та з`явитися 08 грудня 2022 року об 11-00 год до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Шевери Олени Степанівни за адресою: [ADDRESS] , для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаного майна (а.с.31). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У постанові Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі N 305/1468/16, провадження N 61-9087св21, зазначено, що визнання дійсним договору (конвалідація) на підставі частини другої статті 220 ЦК України допускається тільки для нікчемних правочинів (тобто для яких недотримання письмової форми пов`язується саме з відсутністю нотаріального посвідчення і це зумовлює їх нікчемність). Згідно з частиною другою статті 220 ЦК України конвалідація можлива за наявності таких умов: досягнення між сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору; наявність письмових доказів досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору; повне або часткове виконання договору; ухилення однією зі сторін від його нотаріального посвідчення. Згідно зі статтею 638 ЦК України істотною умовою будь-якого договору є предмет договору. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року, провадження N 6-1288цс17, викладено правовий висновок, про те, що однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України. Таким чином, рішення суду про визнання договору дійсним в судовому порядку можливо тільки тоді, коли договір щодо нерухомого майна укладено в належній формі, із зазначенням усіх істотних умов договору, але відсутнє його нотаріальне посвідчення, і це неможливо вчинити через те, що така можливість втрачена. Закон акцентує на тому, що всі наведені обставини у сукупності, а саме: домовленість щодо усіх істотних умов договору, повне або часткове виконання договору, ухилення від його нотаріального посвідчення, мають бути доведені належними та допустимими письмовими доказами Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так позивачем в позовній заяві та його представником [PERSON] в судовому засіданні не надано жодного належного та допустимого доказу того, що нотаріальне посвідчення спірного договору неможливо вчинити через те, що така можливість втрачена. Позивач в позовній заяві та його представник [PERSON] в судовому засіданні своїми процесуальними правами розпорядилися на власний розсуд та жодних клопотань, у тому числі з приводу допиту свідків, щодо підтвердження факту ухилення відповідача від посвідчення спірного договору та того, що така можливість втрачена, не заявляли. Натомість з досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідач ніколи не ухилялася від зустрічей з позивачем, навіть після того, як 16 вересня 2021 року вона знята з реєстрації місця проживання за адресою спірного нерухомого майна, та при необхідності прибувала до нотаріуса, а саме: 10 вересня 2021 року вона з`явилася до приватного нотаріуса, щоб видати довіреність на ім`я позивача; 20 листопада 2022 року вона зустрілася з позивачем, щоб укласти 20 листопада 2022 року спірний договір; 27 листопада 2022 року та 04 грудня 2022 року відповідач особисто отримала від позивача повідомлення щодо необхідності з`явитися до приватного нотаріуса для посвідчення спірного договору. Вказані обставини свідчать про те, що можливість нотаріального посвідчення спірного договору не втрачена (а.с.28-32). Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки на підставі поданих суду доказів не встановлений факт безповоротного ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину та втрати можливості з будь-яких причин його посвідчити, що є підставами для визнання правочину дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України. Оскільки, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати, на підставі ст. 141 ЦПК України, розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed