Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Законний представник неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до Устилузької міської ради Володимирського району про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, в тому числі на земельні ділянки площею 1,2182 га та 2,1894 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Микитичівської сільської ради, Володимирського району, Волинської області. Зазначає, що спадкоємцем першої черги була дочка покійної - [PERSON] , проте остання не була зареєстрована та не проживала разом із покійною на момент смерті, а також до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Проте, у покійної на час смерті були неповнолітні онуки: [PERSON] та [PERSON] . Законний представник позивача зазначає, що державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті матері йому було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим він змушений був звернутися до суду із зазначеним позовом. Просить визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 частці земельної ділянки загальною площею 1,2182 га для ведення особистого селянського господарства, які розташована на території Микитичівської сільської ради Володимирського району, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 663248 та земельної ділянки загальною площею 2,1894 га для ведення особистого селянського господарства, які розташована на території Микитичівської сільської ради Володимирського району, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 663280, які вони успадкували за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду від 12.07.2023 вказану справу прийнято до розгляду у загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 21.09.2023 замінено законного представника неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] на [PERSON] , оскільки [PERSON] згідно рішення Турійського районного суду Волинської області від 08.02.2023 року позбавлений батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей. В підготовче судове засідання законний представник позивачів [PERSON] на розгляд справи не з`явилась, надала суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та слухати справу у їївідсутність. Представник відповідача Устилузької міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд слухати справу у його відсутність. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] . Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-0712146932021 від 09.11.2021 року та № НВ-0712142512021 від 08.11.2021, [PERSON] належали земельні ділянки 1,2182 га та 2,1894 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Микитичівської сільської ради, Володимирського району, Волинської області. Як вбачається з довідки, виданої Микитичівським старостинським округом, [INFO] померла [PERSON] . На день смерті остання була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки 1,2182 га та 2,1894 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Микитичівської сільської ради, Володимирського району, Волинської області. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, арешту та заборон на спадкове майно не накладалося. Згідно довідки Турійської селищної ради Волинської області № 528 від 22.11.2022 року, [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала разом з чоловіком - [PERSON] та дітьми - [PERSON] та [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] . Соловичівською сільською радою не посвідчувався. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Судом встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] являються онуками [PERSON] , інших спадкоємців немає. Як вбачається з рішення Турійського районного суду Волинської області від 08.02.2023 року, [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відповіді державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори № 715/01-16 від 11.07.2023 року, представнику позивача було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом після померлої [PERSON] у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нього. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивачів, як спадкоємців на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою позивачам в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога представника позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1262, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved