Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON] , який народився [INFO] у місті Макіївка Донецької області Україна; мати - громадянка України [PERSON] , [INFO] , яка народилася у місті Запоріжжя Запорізької області, Україна, паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданий 13.12.2018 органом 2311, РНОКПП [NUMBER] . Запис про батька дитини провести відповідно до положень ст.135 Сімейного Кодексу України - [PERSON] , громадянин України. В обґрунтування заяви вказано на те, що 03 червня 2020 року, громадянка України [PERSON] , [INFO] , перебуваючи в місті Макіївка Донецької області, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, в пологовому будинку народила хлопчика, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження. При цьому, виїхати з м. Макіївка на територію, що контролюється українською владою, для належної реєстрації народження дитини заявниця не мала можливості без загрози для життя, в зв`язку з тривалими бойовими діями. Тому заявниця отримала в органі РАЦС м.Макіївка свідоцтво про народження невстановленого зразку. У шлюбі заявниця не перебуває. Заявниця народила [INFO] на тимчасово окупованій території України, однак не змогла отримати відповідні документи про народження дитини, оскільки дитина була народжена на території м. Макіївка Донецької області під час тимчасової окупації території, що підтверджується свідоцтвом про народження невстановленого зразка, виданим нелегітимними органами на тимчасово окупованій території України та іншими доданими до заяви документами. З огляду на викладене, прошу суд врахувати, що заявниця є громадянкою України і бажає, щоб її син також був зареєстрований як громадянин України, який народився на території України. Проте, чинним законодавством України не визначено порядок державної реєстрації народження дитини на території Донецької області, яка є тимчасово окупованою територією України, що унеможливлює реєстрацію народження дитини в органах РАЦС без рішення суду. З метою захисту прав і свобод громадян України, наполягаю на необхідності задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що наддасть можливість отримати громадянкою України свідоцтва про народження її сина, виданого державним органом України. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше представником було надано заяву, в якій просила розглянути заяву без її участі та представника. Представник Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка проживала в м. Макіївка, Донецька область народила [INFO] хлопчика, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження від 09 жовтня 2023 року №738 акушерського відділення Пренатального центру м.Макіївка. Також, до заяви заявницею було надано копію свідоцтва (серія [NUMBER] від 03 червня 2020 року) про народження [PERSON] , [INFO] ; місце народження: Донецька Народна Республіка, м. Макіївка; батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Однак, м. Макіївка, Донецька область входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до наказу МОЗ України «Про забезпечення реєстрації новонародженої дитини в умовах воєнного стану» від 04.03.2022 року №407, встановлено, що на період дії воєнного стану на території України для забезпечення реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану медичні працівники закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики (далі - надавачі медичної допомоги), які надавали допомогу при пологах, здійснювали перший медичний огляд новонародженого або проводили перший медичний огляд породіллі після пологів, в тому числі поза закладом охорони здоров`я, без можливості подальшого транспортування породіллі та новонародженого до відповідного надавача медичної допомоги або за умови її відмови від такого транспортування в обставинах підвищеної загрози життю та здоров`ю, на кожний випадок народження живої дитини заповнюють Медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), затверджене наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. У випадках визначених пунктом 1 цього наказу та за умови відсутності можливості заповнення медичним працівником Медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о) медичний працівник зобов`язаний на кожний випадок народження живої дитини виписати довідку довільної форми в двох примірниках без проставляння печатки, яка обов`язково повинна містити відомості щодо: 1) найменування надавача медичних послуг; 2) прізвища, власного імені та по батькові (за наявності) медичного працівника; 3) прізвища, власного імені та по батькові (за наявності) жінки, яка народила дитину; 4) дату народження (число, місяць, рік) та стать новонародженого; 5) назва населеного пункту в якому видана довідка; 6) місце народження дитини (за інформацією, що надається жінкою, яка народила дитину, у разі коли місце видачі довідки не збігається із фактичним місцем народження); 7) підпис медичного працівника; 8) дата видачі довідки. Один примірник такої довідки медичний працівник віддає жінці, яка народила дитину, а другий примірник передає на зберігання до відповідного надавача медичної допомоги. В силу ч.ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який орган, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконною, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Як вбачається із копії паспорту, [PERSON] (№ [NUMBER] виданого 13.12.2018 року) є громадянкою України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Частиною 1 статті 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. З матеріалів справи установлено, що дитина народилася у матері, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. Заяви про визнання батьком дитини батько дитини не подавав. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, з огляду на те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту. Вказане наддасть можливість отримати свідоцтво про народження для дитини - [PERSON] , [INFO] видане відповідним державним органом виконавчої влади України. Проте, оскільки заяви від батька дитини не надійшло, то суд не має можливості встановити походження дитини від батька. Судом встановлено, що отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження. Згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ) є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до ст. 273 ЦПК України (1963р) суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення ( удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заяви, в зв`язку з чим, дана заява підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved