Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 10 лютого 2018 року внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався 07 лютого 2018 року о 8 годині 45 хвилин в Товаристві з додатковою відповідальністю «Коростенський щебзавод», загинув його батько [PERSON] . Факт нещасного випадку на виробництві підтверджується Актом проведення повторного спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 07 лютого 2018 року о 08 год. 45 хв. на Товаристві з додатковою відповідальністю Коростенський щебзавод» (Форма Н-5) від 22 червня 2018 року, затвердженим начальником Управління Держпраці у Житомирській області Сечиним С.М. Згідно з зазначеним Актом причиною смерті є закрита черепно-мозкова травма, крововилив під оболонки головного мозку, забій і здавлення головного мозку (розділ І Акту), отримані внаслідок нещасного випадку на виробництві. В акті зазначені встановлені комісією дії/бездіяльність посадових осіб, які призвели до настання нещасного випадку: - невиконання посадових обов`язків, а саме недостатній контроль за виконанням працівниками вимог інструкції з охорони праці, чим порушено вимоги пі розділу «Контроль» Службових обов`язків зазначених у Посадовій інструкції №3.43 автомеханіка автотранспортного цеху (п.4.2.3 Акту); - невиконання посадових обов`язків, а саме недостатній контроль за виконанням працівниками вимог інструкції з охорони праці, чим порушено вимоги пі розділу «Контроль» Службових обов`язків зазначених у Посадовій інструкції №3.44 начальника автотранспортного цеху (п.4.2.4 Акту); - невиконання посадових обов`язків , а саме не в повній мірі забезпечено додержання правил і норм охорони праці підчас проведення ремонтних робіт, чим порушено вимоги п 2.15 Посадової інструкції головного механіка (п.4.2.5 Акту). Відповідно до висновків комісії (розділ 6), даний нещасний випадок стався під час виконання потерпілим трудових обов`язків за режимом роботи підприємством. Нещасний випадок вважається пов`язаним з виробництвом і береться на облік ТДВ «Коростенський щебзавод» на потерпілих [PERSON] та [PERSON] складаються акти за формою Н-1. Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (форма Н-1) складений 22 червня 2018 року та затверджений начальником Управління Держпраці у Житомирській області 23 червня 2018 року. Внаслідок смерті батька йому завдано моральної шкоди, він втратив рідну людину, зазнав великих душевні страждань, залишився без підтримки батька, що спричиняє йому моральні страждання та хвилювання і на теперішній час. Питання компенсації моральної шкоди особі незалежно від того, в якій сфері життя чи діяльності вони виникають, підпадають під регулювання Цивільного кодексу України, який є основним актом цивільного законодавства України. Положеннями статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У частині другій статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з частиною другою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Вказані підстави відповідальності ТДВ «Коростенський щебзавод» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі його батька [PERSON] в повному обсязі підтверджується долученими до позову документами, а саме: Актом форми Н-5 проведення повторного спеціального розслідування групового нещасного випадку від 22.06.2018; Актом форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №4 від 22.06.2018 року, відповідно до яких смерть мого батька настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, а факт загибелі батька беззаперечно свідчить про негативні наслідки морального та психологічного характеру. Позивач втратив близьку людину і таку втрату не можливо відновити, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків і потребує додаткових зусиль для організації свого життя. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N24 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (SТАNКОV V. ВULGARIА, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Виходячи із засад розумності та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, істотність вимушених змін у своєму житті, втрату підтримки близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених ним моральних страждань, пов`язаних із втратою батька буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 500 000 грн. Просить стягнути на користь [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ) з Товариства з додатковою відповідальністю «Коростенський щебзавод» (Код ЄДРПОУ 01374567, місце знаходження: вул. Каштанова, 3, м. Коростень, Житомирська область) моральну шкоду в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. 11.09.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 11.09.2023 року. У встановлений строк відповідач подав відзив на позов в якому вказав, що відповідач вкотре виражає співчуття сім`ї та родині [PERSON] , проте даний позов про відшкодування моральної шкоди вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки [PERSON] під час виконання шино монтажних робіт порушив вимоги інструкції з охорони праці та знімав задні колеса а/с БелАЗ №1 без попереднього спуску повітря з обох шин, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У встановлений строк позивач подав відповідь на відзив у якій підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька [PERSON] , внаслідок нещасного випадку на виробництві. 07.02.2018 року о 08 годині 45 хвилин під час виконання трудових обов`язків у результаті нещасного випадку загинув [PERSON] . Статтею 13, 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення нормативних актів про охорону праці застрахованим, також є страховим випадком. Порушення правил охорони праці застрахованим, яке спричинило нещасний випадок або професійне захворювання, не звільняє страховика від виконання зобов`язань перед потерпілим. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Згідно пункту 15 постанови КМ України № 1232 ( який діяв на час настання нещасного випадку) обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є згідно підпункту 1 - виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні. Відповідно до ст.22 Закону України «Про охорону праці» та зазначеної постанови роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов`язаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку. Зазначена комісія зобов`язана з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою. За результатами спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] були складені акти форми Н-1 та Н-5. Зі змісту акту спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 07.02.2018 року в Товаристві з додатковою відповідальністю «Коростенський щебзавод» причинами, з яких стався нещасний випадок визнано організаційні причини; а також порушення технологічного процесу, а саме виконання робіт зі знімання задніх здвоєних коліс а/с БелАЗ без попереднього спуску повітря з обох шин, чим порушено вимоги технологічної картки №6 та вимоги п.2.3 Інструкції з охорони праці №3.26 під час виконання шино монтажних робіт; невиконання вимог інструкцій з охорони праці, а саме виконання робіт зі знімання задніх здвоєних коліс а/с БелАЗ без попереднього спуску повітря з обох шин, чим порушено вимоги п.2.3 Інструкції з охорони праці №3.26 під час виконання шино монтажних робіт; невиконання посадових обов`язків, а саме недостатній контроль за виконанням працівниками вимог інструкцій з охорони праці, чим порушено вимоги п.1 розділу «Контроль» Службових обов`язків, зазначених у Посадовій інструкції №3.43 автомеханіка автотранспортного цеха; невиконання посадових обов`язків, а саме недостатній контроль за виконанням працівниками вимог інструкцій з охорони праці, чим порушено вимоги п.1 розділу «Контроль» Службових обов`язків, зазначених у Посадовій інструкції №3.44 начальника автотранспортного цеха; невиконання посадових обов`язків, а саме не в повній мірі забезпечено додержання правил і норм охорони праці під час проведення ремонтних робіт, чим порушено вимоги п.2.15 Посадової інструкції головного механіка. Особами, дія або бездіяльність яких призвели до настання нещасного випадку зазначені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Загиблий [PERSON] був батьком позивача, що стверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] , виданим 07.12.2021 року. Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місті в кожному структурному підрозділу умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Відповідно до частини першої ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. На власника або уповноважений ним орган покладається систематичне проведення інструктажу (навчання) працівників з питань охорони праці, протипожежної охорони. Статтею 160 КЗпП України на власника або уповноважений ним орган покладається постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці. Згідно з приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки. Стаття 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» слідує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд не ставить під сумнів факт перенесення моральних страждань позивачем, який у неповнолітньому віці залишився без батьківської турботи, опіки та підтримки; втрата батька є непоправною і незворотною та суттєво порушила нормальні життєві зв`язки позивача та призвела до їх змін. З врахуванням вищенаведеного, запропонований позивачем розмір завданої йому моральної шкоди у сумі 500000 гривень, з урахуванням втрат немайнового характеру, є співмірним та розумним для відшкодування заподіяну виду шкоди. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню у порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved