Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області пеоебквала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2023 року роз`єднано поєднані у одному провадженні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини, на дві окремі цивільні справи, а саме: 1) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (залишити справі № 344/15578/22 (2/344/1026/23). 2) за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини (присвоївши номер справи згідно вимог системи Д3). Автоматизованою системою розподілу Д3 справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини - присвоєно номер провадження 2/344/1641/23. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2023 року у справі 344/15578/22 позов задоволено; розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 08.08.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1396. Позовні вимоги у справі про визначення місця проживання дитини мотивовано тим, що між сторонами припинено шлюбні стосунки, вони проживають окремо, малолітня дитина проживає разом із матір`ю за кордоном у Іспанії. Представником Позивача подано заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити. Представником Відповідача подано до суду відзив на позов, у якому він заперечив проти позовних вимог про визначення місця проживання дитини з матір`ю, просив відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування заперечень на позов посилався на недоведеність [PERSON] обставини того, що визначення місця проживання дитини з матір`ю відповідає інтересам дитини. В судове засідання представник Відповідача повторно не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Клопотань чи заяв від сторони відповідача до суду не надходило. Третьою особою - Службою у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, - на адресу суду подано висновок щодо визначення місця проживання дитини та заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Сторони з 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2023 року у справі 344/15578/22. У шлюбі у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] (а.с.15-17). [PERSON] звернулася до суду з позовом до батька дитини про визначення місця проживання дитини з нею. В судовому засіданні та у відзиві на позов представник Відповідача [PERSON] зазначив про те, що Відповідач проти даного позову заперечує. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 161 СК України передбачено, що спір між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, які проживають окремо, та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В той же час, відповідно до частини 2 статті 160 Сімейного кодексу України за наявності спору між батьками щодо місця проживання дитини враховується згода дитини (на визначення місця проживання), яка досягла 10 років. При цьому, виходячи зі змісту норми частини 1 статті 160 Сімейного кодексу України, за наявності спору між батьками щодо місця проживання дитини, яка не досягла 10 років, законодавець не передбачає врахування згоди дитини такого віку. Таким чином, необхідність отримання згоди дитини на визначення її місця проживання з одним із батьків відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України передбачено лише щодо дитини, яка досягла 10 років. Згідно з частинами 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В ході розгляду даної цивільної справи Судом на виконання вимог частин 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України до участі у справі було залучено Службу у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Службою у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на виконання вимог закону надано суду затверджений Рішенням №1283 від 29.09.2023 року «Про розгляд питань органу опіки та піклування» Висновок про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Так, як вбачається зі змісту висновку органу опіки та піклування, дитина [PERSON] , [INFO] , народився та протягом вже тривалого часу проживає разом зі своєю матір`ю в королівстві Іспанія (м. Барселона), дитині створені належні умови проживання, дитина навчається в коледжі [PERSON] , відвідує школу іноземної мови, вчителями характеризується як веселий і доброзичливий. Батько дитини [PERSON] , як зазначено у висновку, проходить службу у ЗСУ. В ході розгляду справи представник Відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позов заперечив щодо визначення місця проживання з матір`ю, однак будь-яких вимог, заяв чи клопотань не заявляв. При цьому, згідно наданого в даній цивільній справі висновку в порядку ст. 19 СК України орган опіки та піклування (Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради) вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Підстав вважати даний висновок неповним, необґрунтованим чи недостатньо мотивованим Суд не вбачає, і Відповідач на такі обставини не посилалася. Врахувавши все вищенаведене в сукупності, ставлення сторін до своїх батьківських обов`язків, те, що малолітній [PERSON] протягом тривалого періоду часу постійно проживає разом із своєю матір`ю (що підтверджено органом опіки та піклування в ході розгляду справи), Суд прийшов до висновку, що позовну вимогу про визначення місця проживання дитини з Позивачем, його матір`ю, слід задовольнити та визначити місце проживання дитини з [PERSON] , оскільки станом на даний час це якнайкраще відповідає інтересам дитини проживати в звичних для нього умовах, не змінюватиме його життєвого укладу, і не травмуватиме дитину в разі визначення іншого місця проживання. Таке рішення Суду приймається в інтересах дитини та спрямоване на забезпечення реалізації наданих їй чинним законодавством України прав, якими володіє дитина. ЄСПЛ у справі «Хант проти України» визначив, що інтереси дитини мають перевагу над інтересами батьків. Так в п. 18 Рішення «Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, як за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Суд також звертає увагу сторін, що спори про визначення місця проживання малолітньої дитини в подальшому можуть розглядатись неодноразово, оскільки умови виховання дитини можуть змінюватись в залежності від різних обставин (стан здоров`я батька/матері і дитини, можливості догляду за дитиною, поява вітчима/мачухи тощо). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 18, 19, 51, 56, 104, 110, 112, 115, 160, 161 СК України та

Outcome: approved