Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування шкоди у розмірі 39\~964,50 грн, пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 5\~474,59 грн, витрати на проведення оцінки матеріального збитку у розмірі 2\~800 грн, разом 48\~239,09 гривень, покликаючись на неповне страхове відшкодування та стягнення пені за неналежне виконання зобов`язання. Просить стягнути з відповідача судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 19 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 04 січня 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, оскільки останній виконав свої зобов`язання передбачені умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначає, що наданий позивачем звіт про оцінку вартості матеріального збитку не є належним та допустимим доказом та не може бути взятий судом до уваги. Стверджує, що саме на страховика покладено обов`язок визначати розмір заподіяного збитку. Заявлено про неспівмірність судових витрат. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 20 жовтня 2022 року постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі на час її проведення. Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року поновлено провадження у справі. 23 серпня 2023 року позивачем подано заяву про зміну розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування шкоди у розмірі 31\~460,07 грн, пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 16\~850,53 грн, витрати на проведення оцінки матеріального збитку у розмірі 2\~800 грн, разом 51\~110,60 гривень. Просить стягнути з відповідача судові витрати. Зі змісту ч.2 статті 49 ЦПК України вбачається, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 зроблено висновок, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Змінюючи розмір позовних вимог, позивач зменшує недоплачену суму страхового відшкодування відповідно до висновку судового експерта та фактично збільшує період стягнення пені за рахунок часу перебування справи у суді, а тому суд уникаючи надмірного формалізму, дотримуючись завдань цивільного судочинства щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичної особи, в аспекті принципу процесуальної економії (ефективності, розумності та раціональності судового процесу) та недопущення породження нових спорів, уважає за необхідне прийняти заяву про збільшення позовних вимог. Сторони у судове засідання призначене на 12.30 год 09 жовтня 2023 року не з`явилися. Позивач бере участь у справі через свого представника адвоката Михалевського Ю.Р., який скористався правом відповідно до ч.3\~ст.211 ЦПК України, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлялася про дату, час та місце проведення такого. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях. (ст.ст.12,81 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4\~ст.263 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (ст.11 ЦК України). Як унормовано ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст.ст.28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2020 року, справа № 199/1100/19. Згідно з висновком експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 07 серпня 2023 року за № 1962-Е за результатами транспортно-товарознавчої експертизи, проведеної на підставі ухвали суду, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Пежо» номерний знак [NUMBER] з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 90\~063,19 гривень. Відповідачем даний висновок експерта жодним чином не оспорено, у суду немає підстав сумніватися в його достовірності, а тому бере такий до уваги. З огляду на наведене, недоплачена сума страхового відшкодування становить 28\~960,07 грн: 90 063,19 грн вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу) 58\~603,12 грн (виплачена сума страхового відшкодування) 2 500 грн (франшиза). Заявлений позивачем розмір виплати 31\~460,07 грн не враховує франшизи, розмір якою в силу закону покладається на винну особу, а тому задоволений бути не може. Статтею 36 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик, приймаючи рішення про виплату страхового відшкодування, зобов`язаний виплатити його в передбачений 90-денний строк з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування (п. 36.2 цієї статті). Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Зважаючи на\~те,\~що судом\~встановлено право\~позивача на\~отримання виплати\~страхового відшкодування\~у розмірі\~28\~960,07\~грн і\~невиконання такого\~відповідачем у\~визначений законом\~строк,\~суд погоджується\~з тим,\~що позивач\~має право\~на стягнення\~пені у\~зв`язку\~з простроченням\~виплати страхового\~відшкодування в\~повному обсязі,\~за період\~з 15\~серпня 2022\~року по\~11\~вересня 2023\~року (393\~дні),\~яка з\~урахуванням установлених\~вище обставин\~становить 15\~371,87\~гривень (за період з 15.08.2022 - 27.07.2023 (облікова ставка НБУ 25%) 28\~960,07 (Сума боргу) x (2 x 25%/365) x 347 днів (прострочення)/100); за період з 28.07.2023 - 11.09.2023\~ (облікова ставка НБУ 22%) 28\~960,07 (Сума боргу) x (2 x 22%/365) x 46 днів (прострочення)/100)). За умовами ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Витрати за надання звіту щодо вартості матеріального збитку не є збитками у розумінні ст.22 ЦК України. Даний звіт не був покладений в основу розрахунку невиплаченої суми страхового відшкодування, витрати на такий не були необхідними та неминучими, що не дає правових підстав для відшкодування таких. Підсумовуючи наведене, дослідивши всі зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню 44\~331,94 грн, з яких: 28\~960,07 грн недоплачена сума страхового відшкодування; 15\~371,87 грн пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування. Поданий відповідачем відзив не спростовує позовні вимоги. Позивачем не доведено належними доказами стягнення відшкодування шкоди в більшому розмірі. З урахуванням наведеного, заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Також, позивачем заявлено про відшкодування за рахунок відповідача 19 500 грн витрати на професійну правничу допомогу та 10\~037,16 грн витрати на оплату судової експертизи. У відповідності\~до ч.ч.1,\~3\~ст.133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать зокрема витрати\~на професійну\~правничу допомогу та проведенням експертизи. За умовами ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з\~тим,\~суд зазначає,\~що розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4\~ст.137 ЦПК України). Верховний Суд у Постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 160/6899/20 зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: dismissed