Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2621682303:02:002:0068, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що в державного нотаріуса Городенківської ДНК Капріян С.В. заведена спадкова справа згідно заяви позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Заповітом від 15.12.2021 [PERSON] розпорядив у користь позивачки все своє майно. Даний документ посвідчений старостою Незвиської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 9/19 є дійсним на сьогоднішній день. Бажаючи реалізувати своє право на спадщину, позивач вчасно звернулася до нотаріуса та на частину майна отримала відповідний правовстановлюючий документ. До числа спадкового майна входить земельна ділянка, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2621682303:02:002:0068, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 12.07.2023 нотаріус прийняла рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на частку у спільній сумісній власності вищевказаної земельної ділянки. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 2621682303:02:002:0068 - дана земельна ділянка належить померлому та відповідачці на праві спільної сумісної власності. Позивачка бажає реалізувати своє право на спадщину за заповітом і фактично прийняла її, однак, не може належним чином реалізувати своє спадкове право через обставини, вказані в постанові нотаріуса. В судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачка, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.09.2021 індексний номер: 273046786 доводиться, що земельна ділянка площею 0,25 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0068, що розташована по [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] . Із копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2600516602022 від 10.11.2022 вбачається, що земельна ділянка площею 0,2500 га з кадастровим номером 2621682303:02:002:0068, розташована по [ADDRESS] та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) на праві власності належить [PERSON] - частка у спільній власності - 1 та [PERSON] - частка у спільній власності - 1. За заповітом, посвідченим 15.12.2021 старостою Незвиського старостинського округу Коломийського району, ідентифікаційний номер 2078420115, що народився [INFO] в с. Воронів Городенківського району Івано-Франківської області і проживає по [ADDRESS] , на випадок своє смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і інше майно, все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 9/19. [PERSON] помер [INFO] у віці 65 років в с. Воронів Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 952 від 28.12.2021, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.12.2021 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки № 9/308, виданої 27.09.2023 Незвиським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що на момент смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] - один, не був одружений. Копією повторного свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] виданого 08.05.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області стверджується, що [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис 1 від 25.05.1953, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 19 жовтня 1975 року з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] . Що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.12.1956 Семаківською сільською радою Обертинського району Станіславської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . З наведеного слідує, що позивач [PERSON] та померлий [PERSON] є рідними братом та сестрою. Копією спадкової справи № 43/2022, наданою суду державним нотаріусом Городенківської ДНК Капріян С.В. стверджується, що позивач [PERSON] 09 лютого 2022 року подала до Городенківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68457446 від 09.02.2022 стверджує те, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 69113196, номер у нотаріуса 43/2022. Копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом виданими 04.03.2023, 16.08.2023 державним нотаріусом Городенківської ДНК Капріян С.В., зареєстрованим в реєстрі за № 293, № 1351, № 1352, № 1353, № 1354, № 1355, №1356, спадкова справа 43/2022, стверджується, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка складається із грошового вкладу, земельних ділянок та із 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] . Копіями Витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71689291 від 04.03.2023 та № 73613736, 73613742, 73613748, 73613749, 73613752, 73613755 виданих 16.08.2023 Городенківською ДНК стверджується те, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційні записи про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 69113196, номер у нотаріуса 43/2022. З наведеного слідує, що позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . До спадкового майна померлого [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,25 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0068, що розташована по [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0068, що розташована по [ADDRESS] позивач, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дане нерухоме майно. Проте, Постановою державного нотаріуса Городенківської ДНК Капріян С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 986/02-31 від 12.07.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , на частку у спільній сумісній власності земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 2621682303:02:002:0068, що знаходиться по [ADDRESS] у зв`язку з тим, що за життя [PERSON] не було визначено розмір частки земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності. Згідно копії витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 14871 від 10.11.2022 нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 2621682303:02:002:0068 - становить 124919,04 грн. Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Частиною першою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною четвертою статті 120 ЗК України визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995, зазначено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Аналогічна правова позиція міститься в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Як вбачається із матеріалів справи земельна ділянка площею 0,25 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0068, що розташована по [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] , тобто по 1/2 частині. Відповідно до копії спадкової справи позивачка прийняла спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] на 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] . На даний час позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0068, що розташована по [ADDRESS] та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка). Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Під час розгляду справи відповідач співвласники спірної земельної ділянки, позовні вимоги визнала і не заперечила щодо їх задоволення, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Той факт, що земельна ділянка належала частково і спадкодавцю [PERSON] підтверджується документально, не визначення за життя [PERSON] його частки на земельну ділянку є перешкодою у оформленні спадкових прав позивача. У зв`язку зі смертю [PERSON] , як одного із співвласників земельної ділянки, позивач не може реалізувати право на оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] . Таким чином, виходячи із заявленої позовної вимоги, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.86, 120, 355, 368, 370, 372, 377 ЗК України,

Outcome: approved