Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 лютого 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом №202. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 21 лютого 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Сімейне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, сімейні цінності та вирішення питань побуту та сім`ї, сторони втратили взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин, більше 5 місяців не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не мають єдиного сімейного бюджету. Застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та суперечить інтересам сторін, подальше збереження шлюбу є неможливим, шлюб носить формальний характер. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2022 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано до Харківського районного суду Харківської області за територіальною підсудністю. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 травня 2023 року за клопотанням відповідача надано [PERSON] та [PERSON] строк на примирення - два місяця, провадження по справі зупинено до закінчення строку на примирення, визначеного судом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 липня 2023 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, зазначив, що примирення з позивачем не відбулося, через діаметрально протилежні погляди щодо можливості відновлення спільного життя, між сторонами існують непереборні претензії, конфлікти та непорозуміння, просив розглядати справу за його відсутності. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21 лютого 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом №202, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 21 лютого 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 04 серпня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). Судом подружжю надавався строк на примирення, під час якого примирення не відбулося. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, враховуючи, що примирення між сторонами не відбулося, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у заяві просить після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Згідно квитанції № 25 від 22 вересня 2022 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 гривні 40 копійок. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved