Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 05 вересня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Михайлюцької сільської\~ради Шепетівського\~району Хмельницької\~області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позову, посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка ще за життя, 18.11.2009 року склала заповіт, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не було заповіла їй. Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина,\~яка складається\~з:\~житлового будинку\~з надвірними\~будівлями,\~що знаходиться\~по [ADDRESS] ,\~вкладів з\~нарахованими відсотками\~та земельної\~частки (пай)із\~земель Агрокомбінату\~ «Україна»Михайлюцької сільської ради Шепетівського району розміром 3,55 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. З метою оформлення права на спадщину у встановленому законом порядку звернулась із заявою до Шепетівської районної державної нотаріальної контори, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право спадкодавця на неї. З даного приводу звернулась до управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, де їй було повідомлено про те, що [PERSON] набула права на земельну частку (пай) із земель Агрокомбінату «Україна» Михайлюцької сільської ради та отримала сертифікат серія ХМ №394406 від 26.10.1999 року на право на земельну частку (пай) розміром 3,55\~в умовних\~кадастрових гектарах,\~що знаходиться\~на території\~Михайлюцької сільської\~ради Шепетівського\~району Хмельницької\~області про, що зроблено запис №446 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). При цьому, у листі вказано, що [PERSON] внесена в список громадян членів КСП агрокомбінат «Україна», однак в списку громадян членів КСП надруковано ім`я « [PERSON] », яке виправлено вручну на ім`я « [PERSON] ». Оскільки [PERSON] померла, вищевказний сертифікат\~на земельну\~частку (пай)\~було втрачено, а позивач не може отримати документ, який би посвідчував її право на земельну частку (пай), оскільки існують розбіжності в написанні імені особи власника правовстановлюючого документа (сертифікату), це не дозволяє їй оформити спадщину. А тому, просить суд встановити факт факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №394406 від 26 жовтня 1999 року, який видано на ім`я [PERSON] , про що зроблено запис №446 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Шепетівською районною державною адміністрацією Хмельницької області та визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель Агрокомбінату «Україна» Михайлюцької сільської ради Шепетівського району розміром 3,55 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Михайлюцької сільської\~ради Шепетівського\~району Хмельницької\~області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Конотоп Шепетівського району Хмельницької області. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, з підстав викладених у ній, просили її задовольнити. Позиція відповідача Представник відповідача Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області у судове засідання не з`явився. Проте Михайлюцький сільський голова Книш Б.В. подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розгляд справи провести без участі представника сільської ради. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.09.2023 року відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні о 09 год. 00 хв. 04.10.2023 року, витребувано у Другої Шепетівської державної нотаріальної контори належним чином завіруну копію спадкової справи №299/2010, заведеної до майна померлої [PERSON] , яке за клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Янцеловського М.Ф. відкладено до 11 год. 00 хв. 26.10.2023 року. 27.09.2023\~року на\~адресу надішла\~належним чином\~завірена копія\~спадкової справи\~№299/2010,\~заведена до\~майна померлої\~ [INFO] [PERSON] . Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що [INFO] в с. Конотоп Шепетівського району Хмельницької області померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.03.2010 року Михайлюцькою сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. З даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.08.1944 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16.11.1955 року, посвідчення ветерана війни серії [NUMBER] від 10.06.2003 року, пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 09.03.1992 року вбачається, що вони видані на ім`я [PERSON] , [INFO] . За життя, 18.11.2009 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області Куліш І.А. та зареєстрований в реєстрі за №179, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , [INFO] . З довідки №514 виданої 04.05.2011 року, виданої виконкомом Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, слідує, що згідно даних погосподарських книг №712 на день смерті - [INFO] [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті фактично в управління і розпорядження спадковим майном вступила [PERSON] . Позивач [PERSON] у визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини до Шепетівської районної державної нотаріальної контори. Згідно спадкової справи № 299/2010, заведеної Шепетівською районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , державним нотаріусом Огородник Л.Ю. 13.05.2011 року видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] , та свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~заповітом на вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що зберігаються в філії Шепетівського відділення відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №231/07. Однак, як слідує із довідки завідувача Другої шепетівської державної нотаріальної контори Оскаєвої Л.В. № 193/01-16 від 16.06.2023 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на земельну частку (пай) із земель Агрокомбінату «Україна» Михайлюцької сільської ради Шепетівського району розміром 3,55 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай), який підтверджує право спадкодавця на це майно. В той же час, з повідомлення управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 14.06.2023 року №2206/281-23 вбачається, що [PERSON] внесена в список громадян-членів КСП агрокомбінат «Україна» в с. Михайлючка Шепетівського району Хмельницької області,який додається до Державного акту на право колективної власності на землю. В списку громадян членів КСП агрокомбінат «Україна» надруковано ім`я « [PERSON] », виправлено вручну на ім`я « [PERSON] ». Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №394406 від 26.10.1999 року із земель агрокомбінат «Україна» Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, виписано на ім`я « [PERSON] » про, що зроблено запис №446 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Шепетівською РДА, даний факт засвідчено підписом власника сертифіката. Розмір земельної частки (паю) агрокомбінат «Україна» Михайлюцької сільської ради складає 3,55 в умовних кадастрових гектарах. Вартість земельної частки паю станом на 01.01.2023 року становить 27087,81 грн. При цьому, сертифікат серії ХМ №394406 від 26.10.1999 року був втрачений, що підтверджується розміщеним у газеті «День за Днем» від 21 червня 2023 року оголошенням. Згідно матеріалів архівної пенсійної справи [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , працювала в колгоспі «Україна» в с. Михайлючка Шепетівського району Хмельницької області на різних роботах з 01.01.1945 року по 31.12.1946 рік та з 01.01.1951 року по 31.12.1984 рік, що підтверджується повідомленням Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 2200-0202-8/67440 від 24.07.2023 року та долученими до нього копіями трудової книжки колгоспника, виданої на ім`я [PERSON] , акту зустрічної перевірки правильності оформлення документів про трудовий стаж і заробітну плату члена колгоспу [PERSON] від 24.01.1985 року, довідки №7 від 24.01.1985 року про заробітну плату [PERSON] за період з 1980 року по 1984 рік Вказане також підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , ствердивши, що [PERSON] була її сусідкою, а тому їй відомо, що остання працювала в колгоспі «Україна» с. Михайлючка, іншого члена колгоспу з прізвищем [PERSON] в той час не було, а розбіжності в документах є нічим іншим як помилкою відповідальних за них працівників. З показань допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] судом встановлено, що вона є рідною племінницею [PERSON] , яка померда [INFO] . Ствердила, що тітка проживала одна на день смерті, склала заповіт на її сестру [PERSON] . Знає, що [PERSON] за життя була членом колгоспу і під час розпаювання землі отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), при цьому вказала, що померлу в селі кликали « [PERSON] », а тому виникла плутанина із написання її ім`я у документах. Застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно\~ч. 6 ст. 294 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо відсутній спір про право. Відповідно до п.п. 1, 2, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Суд може встановлювати факти належності документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19) зазначено, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах». За змістом ст.ст. 1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведеної норми права позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У відповідності до п.17 Розділу X Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Мотиви та висновки суду Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача та її представника, з`ясувавши думку представника відповідача, викладену у письмовій заяві, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у зв`язку із визнання позову відповідачем та позов задовольнити з огляду на наступне. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про належність [PERSON] , яка померла [INFO] , сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №394406 від 26.10.1999 року із земель агрокомбінату «Україна» Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, виданого та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Шепетівською РДА за №466 на ім`я « [PERSON] », оскільки у вищевказаному сертифікаті дійсно допущена помилка в написанні імені власника сертифікату, що підтверджується матеріалами справи та показаннями свідків, а встановити даний факт іншим чином неможливо. Приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , подала у встановленому порядку та строк заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після її смерті, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріуса на належну [PERSON] земельну частку (пай) через втрачений сертифікат, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 9\~ст. 141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки судовий спір виник з причин, не пов`язаних з діями відповідача, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: approved