Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

25.08.2023 року заявники звернулись до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Просять розірвати шлюб, укладений 30.09.2006 року між [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовують тим, що 30.09.2006 року між заявниками було укладено шлюб, актовий запис №2245, та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Через певний час після реєстрації шлюбу, сімейне життя між заявниками не склалося. Фактично шлюбні відносини між заявниками припинені та спільне господарство не ведеться. З таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Ухвалою суду від 29.08.2023 року відкрито провадження у вказаній вище справі за правилами окремого провадження, призначено до судового розгляду. Заявники подали суду письмові заяви про підтримання поданої ними заяви про розірвання шлюбу та розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. В силу ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до вимог ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] 30.09.2006 року уклали шлюб, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції складено відповідний актовий запис №2245, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 30.09.2006 року. У шлюбі народилася дитина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Враховуючи викладене вище, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним. На підставі викладеного та

Outcome: approved