Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

21 липня 2023 року до Рівненського міського суду надійшла на розгляд позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини. Свої вимоги мотивує тим, що позивачка з 04 серпня 2020 року перебувала в шлюбі із відповідачем. Від спільного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Стверджує, що відповідач постійної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, аліменти не сплачує, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно в судовому порядку. Також, через те, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення трирічного віку, діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, позивачка просить на її утримання аліменти в розмірі 2000 гривень зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку. Ухвалою суду від 28 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, перше засідання для розгляду справи по суті призначено на 21.09.2023. 21 вересня 2023 року від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів, в якому вказано, що [PERSON] має на утриманні дитину від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . На її утримання, згідно з рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №566/12758/22 від 25.11.22, він сплачує аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, на утриманні відповідача знаходяться його батьки, які є пенсіонерами за віком. Сплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення дітьми трирічного віку [PERSON] можливості не має, оскільки постійного доходу він не має і зареєстрованого майна також. 21 вересня 2023 року розгляд справи було відкладено на 18.10.2023. 18.10.2023 представником позивача подано додаткові пояснення, згідно яких вказує, що утримання доньки від першого шлюбу не є перешкодою сплачувати аліменти на двох малолітніх дітей в розмірі, визначеному в ст. 183 СК України. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання дружини в розмірі 2000 грн. Підтвердженням цього є виписка з банку про перерахунок [PERSON] коштів для [PERSON] в іноземній валюті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо стягнення з відповідача аліментів на дітей у розмірі 1/4 доходу відповідача. При цьому, просив суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дітьми трирічного віку. Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши надані у справі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 04 серпня 2020 року, сторони у справі зареєстрували шлюб у Рівненському міськрайонному відділі ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №897. Як стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Рівненським міським відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 28.01.2022, актовий запис № 173, у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Рівненським міським відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 28.01.2022, актовий запис № 172, у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи від 02.02.2022 № 5812 та №5815, виданими УЗНАП Рівненської міської ради, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] та [PERSON] є: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 19.01.2021 №2322, виданої УЗНАП Рівненської міської ради, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що з відповідача вже стягуються аліменти на дитину від іншого шлюбу в розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Так, заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25.11.2022 у справі №569/12758/22 позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів задоволено частково, змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2022 року у справі №569/1589/22 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Отже, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог статті 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1-2 статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2023 рік, у 2023 році встановлено такі розміри прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 01 січня 2023 року у розмірі 2 272 грн., тобто мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Судом враховується, що заявлений позивачем розмір аліментів, зважаючи на збільшення витрат на утримання дітей, зростання цін на всі групи товарів для дітей буде достатнім та забезпечить право дітей на належний рівень життя, необхідний для їхнього фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. При цьому, суд звертає увагу, що положенням Цивільно-процесуального кодексу визначено, що аліменти у розмірі 1/3 частини доходів на двох дітей можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на двох дітей. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частини 2, 4, 6 статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Аналіз положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Отже, у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Твердження представника відповідача про те, що на утриманні відповідача знаходяться непрацездатні батьки, з очевидністю свідчить про наявність у нього достатнього доходу та матеріальну спроможність нести витрати на утримання дітей та дружини у визначеному позивачем розмірі. Разом з тим, суд наголоує, що сам факт наявності батьків та їх вік не свідчить, що вони перебувають на утриманні відповідача. Матеріальна спроможність відповідача також стверджується відповідними платіжними інструкціями про сплату аліментів на дітей, згідно яких [PERSON] за період з квітня по жовтень 2023 року було сплачено на користь позивача аліменти на утримання дітей на загальну суму 38 280, 40 грн. Також, як слідує з виписки по картковому рахунку позивача в АТ "КБ "Приватбанк" за період з 20.05.2022 по 18.01.2023, відповідачем було перераховано позивачу 1 839, 41 EURO. При розгляді цього спору судом також враховується, що на утримання відповідача перебуває донька від першого шлюбу, на яку він сплачує аліменти. Проте суд наголошує, що батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою та має задовільний стан здоров`я. Це відповідає інтересам дитини та захищає її права. Зменшення розміру аліментів не повинно компенсуватись за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 вересня 2019 року в цивільній справі № 730/1553/18-ц (провадження № 61-9993св19) у подібних правовідносинах. Стосовно доводів представника відповідача про погіршення матеріального стану [PERSON] суд зазначає, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів щодо його середньомісячного доходу та джерел цього доходу, а відтак він не довів неспроможність сплачувати аліменти на дітей та дружину у розмірі, визначеному позивачем. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України,\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З врахуванням наведених вище правових норм та заявлених позивачем вимог, заперечень відповідача, наданих суду доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.07.2023 та до досягнення дітьми повноліття, та стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача в розмірі 2000 гривень зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.07.2023 і до досягнення дітьми трирічного віку. При цьому інші доводи представника відповідача не спростовують висновків суду про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. Крім того, суд звертає увагу на те, що сторони не позбавлені можливості згодом, після визначення розміру аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбаченихСК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (стаття 192 СК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, з огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 2 147, 20 грн.

Outcome: approved