Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

08 вересня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що 10.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 116. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Спору про місце проживання дитини немає. Позивач та відповідач проживали спільно однією сім`єю з жовтня 2015 року по лютий 2023 року. Протягом останніх років між сторонами постійно виникали сварки та непорозуміння. На початку березня 2023 року позивач та відповідач роз`їхалися та проживають окремо. Таким чином, позивач [PERSON] прохала суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 10.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 116; після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 вересня 2023 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.15-16). Представник позивача адвокат Галушко С.С. подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та прохають задовольнити. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 10 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області\~ між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 116 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Спір про місце проживання дитини відсутній. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки в березні 2023 року та відновлювати їх позивач наміру не має. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, вважаю, що шлюб слід розірвати. Згідно статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що становить 1073,60 гривень.

Outcome: approved