Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову представник позивача [PERSON] вказав, що за адресою: [ADDRESS] розташований житловий будинок, в якому 27/50 часток належали на праві власності [PERSON] , яка проживала в ньому зі своїм сином [PERSON] . У 2006 році позивач [PERSON] познайомилася із [PERSON] і вони почали підтримувати близькі стосунки, а згодом і проживати однією сім`єю як чоловік та дружина, але без реєстрації шлюбу. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та піклувалися один про одного. З 19 червня 2007 року і до тепер позивач [PERSON] зареєстрована у вказаному вище житловому будинку і проживає в ньому постійно. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді частини житлового будинку, яку прийняв її син [PERSON] , але своє право власності не зареєстрував. У 2019 році помер [PERSON] , після якого відкрилась спадщина у виді частини житлового будинку. Позивач [PERSON] цю спадщину прийняла, оскільки проживала з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка на протязі тринадцяти років, що відповідає вимогам ст. 1264 ЦК України. Але оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач не змогла. Ухвалою від 13 березня 2023 року було відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідачем Люботинською міською радою Харківської області копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви з доданим до неї матеріалами отримано 16 березня 2023 року. Однак у визначений судом строк відповідачем відзив не поданий. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В усній промові представник [PERSON] посилався на обставини, викладені в позові. Відповідач Люботинська міська рада Харківської області в судове засідання не з`явилась, але направила листа з проханням проводити розгляд справи за відсутності їх представника. В судовому засіданні, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] , дослідивши наявні в справі докази та допитавши свідків, суд встановив наступне. За адресою: [ADDRESS] , розташований житловий будинок, 27/50 часток якого зареєстровані на праві власності на ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18 липня 2003 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за реєстр. № 3-832. Згідно з технічним паспортом, виготовленим Люботинським БТІ станом на 26 грудня 2022 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , розташований житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами літ. «А1-1», «А2-1» і «А3-1», з верандами літ. «а» і «а3» та тамбуром літ. «а2» загальною площею 105,30 кв.м, в тому числі житловою площею 50,90 кв.м, та надвірні будівлі: погреб літ. «ап», сараї літ. «Б», «К» і «М», літня кухня літ. «В» з тамбуром літ. «в», літня кухня літ. «Д», вбиральня літ. «Є», погреб літ. «Н», гараж літ. «П», огорожа № 4. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією актового запису № 288, складеного 11 липня 2008 року Люботинським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області. В актовому записі про смерть вказано, що [PERSON] на час смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , і що заявником, яким були подані документи про смерть, була саме [PERSON] , адресою проживання якої вказано [ADDRESS] . Згідно з інформацією виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області позивач [PERSON] зареєстрована та постійно проживає з 19 червня 2007 року за адресою: [ADDRESS] . В той же час виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області в листі від 14 липня 2023 року представнику позивача була надана інформація про те, що в місті існує лише одна поштова адреса [ADDRESS] , і що офіційна інформація про адресу: [ADDRESS] , відсутня. Представником позивача [PERSON] також була подана суду відповідь КП «Люботинське АПБ» Люботинської міської ради Харківської області від 21 липня 2023 року про те, що інвентаризація об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , ніколи не проводилась. У дослідженому судом технічному паспорті на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зображено схему розташування будівель та споруд на земельній ділянці за цією адресою, та позначено, що земельна ділянка межує з іншими земельними ділянками домоволодінь, серед яких відсутнє домоволодіння з адресою: [ADDRESS] . За ініціативою представника позивача судом допитано свідків [PERSON] і [PERSON] . Так, свідок [PERSON] пояснив, що проживає постійно за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 1992 року, та підтвердив суду, що з [PERSON] познайомився невдовзі після придбання нею частини житлового будинку по сусідству на [ADDRESS] . До будинку [PERSON] заселилась разом зі своїм сином [PERSON] та його дружиною [PERSON] . Усіх трьох він сприймав як членів однієї родини, бо вони проживали в злагоді, вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] в будинку продовжував проживати її син [PERSON] разом з [PERSON] . Він, [PERSON] , багато років підтримував з ними дружні відносини і вважав їх подружжям. Свідок [PERSON] пояснив, що був знайомий багато років з [PERSON] та його матір`ю [PERSON] та підтвердив суду, що вони постійно проживали в будинку за адресою: [ADDRESS] . Також він, [PERSON] , неодноразово чув від [PERSON] , що у нього є дружина на ім`я [PERSON] , з якою він проживає однією сім`єю. Саме так він сприймав жінку, з якою проживав [PERSON] , бо він її доволі часто зустрічав з роботи поряд з місцевим магазином, який розташований по дорозі додому. Отже, досліджені докази підтверджують той факт, що [PERSON] і [PERSON] , як особи, які не перебували у шлюбі між собою, проживали однією сім`єю з 2006 року і до дня смерті [PERSON] в будинку , за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді 27/50 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 27 липня 2023 року, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звернувся, спадкова справа не заводилась і свідоцтво про право на спадщину нікому не видано. Таким чином спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , який постійно проживав зі спадкодавцем і від прийняття спадщини не відмовився. Але за життя [PERSON] право власності на спадкове майно не оформив. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00039633490 від 11 травня 2023 року, [PERSON] помер [INFO] , про що Дергачівським відділом державної РАЦС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) був складений актовий запис № 117 від 28 січня 2022 року. В цьому витязі також вказано, що на час смерті [PERSON] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . За повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 28 червня 2023 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звернувся, спадкова справа не заводилась і свідоцтво про право на спадщину нікому не видано. Отже спадщина після смерті [PERSON] ніким зі спадкоємців, визначених ст.ст. 1261-1263 ЦК України не була прийнята. Спадкоємцем на відкриту спадщину після смерті [PERSON] є лише [PERSON] , яка, як вже встановлено під час судового розгляду, постійно проживала зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, що відповідає ст. 1264 ЦК України. Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] як спадкоємець за законом своєчасно та у належний спосіб прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] у виді частини житлового будинку з надвірними будівлями. Та оскільки позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, суд, задовольняючи позов, визнає за позивачем право власності спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved