Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

28.10.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопки Ю.В., [PERSON] , в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію від 06.09.2021 року № 60192948, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопка Ю.В. та витребувати у власність позивача із незаконного володіння [PERSON] квартиру\~ [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. Між позивачем та ВАТ «КБ Надра» був укладений кредитний договір № 16/2007/0151 Фжк від 16.03.2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримано кредит у сумі 32 000 доларів США на придбання житлового нерухомого майна: квартири [ADDRESS] , а також було укладено договір іпотеки від 16.03.2007 року в забезпечення виконання цього кредиту. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2012 року у справі № 812/2855/12 з позивача було стягнуто заборгованість в розмірі 368\~134 грн. 67 коп. за порушення строку виплати за кредитним договором. Рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обмежень від 31.08.2021 року та від 06.09.2021 року за ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було зареєстровано право власності на спірну квартиру, яка 10.09.2021 року була відчужена на користь [PERSON] . Позивач зазначає, що при перереєстрації права власності іпотечної квартири на ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» відбулось порушення положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а сама спірна квартира вибула з її володіння поза її волею. Ухвалою від 29.10.2021 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274\~ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 29.10.2023 року задоволено ухвалу [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру\~ [ADDRESS] . 06.12.2021 року представник відповідача ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» надійшов відзив, в якому просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовної заяви в повному обсязі, вважаючи її необґрунтованою, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог та жодних підстав для задоволення позовних вимог немає. 30.12.2021 року відповідач [PERSON] надала відзив, в якому зазначила, що вона є добросовісним набувачем, придбала квартиру на законних підставах і задоволення позову призведе до порушення її права власності на спірну квартиру. Вважає позовну заяву [PERSON] необґрунтованою та безпідставною, у зв`язку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 10.01.2022 представник позивача [PERSON] адвокат Харламов Д.І. подав заяву про зміну (доповнення) предмету спору та доповнила предмет позову вимогою, в якій просить визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію від 31.08.2021 року № 43803789, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопкою Ю.В. 10.01.2022 року представник позивача [PERSON] адвокат Харламов Д.І. надав відповідь на відзив. 05.09.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, свої інтереси в суді довірила представляти адвокату Харламову Д.І., який надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов просить задовольнити. Відповідач ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» у судове засідання не з`явився, представник за довіреністю Александров Р.А. надав заяву, в якій вказав, що між позивачем та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» врегульовано спір по справі № 333/7539/21, у зв`язку з чим просить прийняти рішення по справі про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій вказала, що між нею та позивачем врегульовано спір по справі № 333/7539/21, у зв`язку з чим просить прийняти рішення по справі про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» адвокат Середа А.А. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Також вказав, що підтримує заяву відповідачів про визнання вищевказаного позову та вважає за можливе її задовольнити. Відповідач державний реєстратор виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопка Ю.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений судом своєчасно та належним чином, причини його неявки суду невідомі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що 16.03.2007 року між позивачем [PERSON] та ВАТ «КБ «Надра» був укладений кредитний договір № 16/2007/0151 Фжк, відповідно до якого позивачем отримано кредит у сумі 32\~000 доларів США на придбання житлового нерухома майна: квартири [ADDRESS] . 16.03.2007 року між вказаними особами було укладено договір іпотеки № 16/2007/0151 Фжк, за яким в забезпечення (іпотеку) виконання вимог за вказаним кредитним договором було передано спірну квартиру. \~ \~ \~ Заочним\~рішенням Комунарського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від\~26.06.2012\~року у\~справі №\~812/2855/12\~було стягнуто\~з [PERSON] \~заборгованість по\~кредитному договору\~№ 16/2007/0151\~Фжк від\~16.03.2007\~року в\~розмірі 368\~134\~грн.\~67\~коп. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2021 по справі № 812/2855/12 було замінено сторону виконавчого провадження, з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП». На підставі рішення про державну реєстрацію від 31.08.2021 року № 43803789, а також рішення про державну реєстрацію від 06.09.2021 року № 60192948 державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопка Ю.В., на підставі договору іпотеки 16/2007/0151 Фжк, серія та номер: 1696, виданого 16.03.2007, видавник: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гармашов Г.М.; договору № GL48N718070_I_4 про відступлення прав вимоги, серія та номер: 203, виданий 21.07.2020, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З., за ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було зареєстровано право власності на вищезазначену іпотечну квартиру. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з положеннями ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Положеннями\~ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Із внесенням змін до цієї норми згідно із\~Законом України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» № 800-VI від 25.12.2008\~року норми\~ст. 37 Закону України «Про іпотеку» передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Пунктом 5.3 договору іпотеки, укладеного позивачем з банком, передбачена можливість звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: - \~ \~ \~ \~рішення суду; - \~ \~ \~ \~виконавчого напису нотаріуса; - \~ \~ \~ \~домовленості сторін на передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; - \~ \~ \~ \~права Іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому\~ст. 38 Закону україни «Про іпотеку». Відповідно до положень п. 2 Прикінцевих та перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX від 13.04.2021 року, який набрав чинності 23.04.2021 року, зазначено, що Закон України\~«Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~положень п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про мораторій\~на стягнення\~майна громадян\~України,\~наданого як\~забезпечення кредитів\~в іноземній\~валюті»,\~протягом дії\~цього Закону не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із\~ст. 5\~Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або; таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку. Спірна квартира є єдиним місцем проживання позивача, що підтверджується наданими до позовної заяви інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, має площу 51, 2 кв.м., тобто меншу ніж 140 кв.м. і ця квартира була придбана частково за рахунок споживчого кредиту в іноземній валюті. Таким чином, державний реєстратор Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопка Ю.В., в період дії мораторію, який закінчувався 23.09.2021 року, здійснив неправомірну перереєстрацію права власності квартири [ADDRESS] , на ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП». Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 644/3116/18 зазначено, що Закон № 1304-VII\~ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження. З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що квартира площею 37,10 кв. м за адресою: [ADDRESS], яка використовується позивачем як місце постійного проживання, не може бути примусово стягнута на підставі дії\~Закону № 1304-VII, у тому числі і шляхом реєстрації права власності за АТ «КБ «Приватбанк» як забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору від 23.04.2008 року, укладеного в іноземній валюті. Отже, у нотаріуса були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за АТ «КБ «Приватбанк». Аналогічний висновок щодо застосування положень\~Закону № 1304-VII\~міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі № 802/1340/18-а. 10.09.2021 між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , тобто відбулось наступне відчуження спірної квартири. З огляду на зазначене суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності її волі на відчуження спірної квартири, а отже, наявні правові підстави для витребування спірного майна на користь правомірного власника, оскільки\~вимоги позивача про витребування спірного нерухомого майна від набувача [PERSON] за правилами\~ст. 388 ЦК України\~є ефективним способом захисту її прав, так як майно вибуло з володіння позивача поза її волею. У зв`язку із тим, що спірна квартира вибула з володіння позивача поза її волею, а саме на підставі протиправних рішень державного реєстратора Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопка Ю.В. від 31.08.2021 року та від 06.09.2021 року, правомірним є застосування механізму віндикаційного позову. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Втручання держави в право на мирне володіння своїм майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави є предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції, яка гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність. Для оцінки додержання «справедливого балансу» в питанні позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Стала практика ЄСПЛ свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет відповідності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном гарантіям статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ \~ Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved