Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

У червні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Приморського районного суду м. Одеси із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 22 лютого 2020 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву б/н від 22 лютого 2020 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої останньому було відкрито картковий рахунок та надано у користування кредитну картку. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, позивач просив суд стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором б/н від 22 лютого 2020 року станом на 10 березня 2023 року у розмірі в розмірі 67904,08 грн., яка складається з: 55274,98 грн. заборгованість за тілом кредиту; 12629,10 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2023 року вищевказану цивільну справу було передано до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю (а.с. 48). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2023 року, справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М. Справа отримана суддею 17 липня 2023 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 липня 2023 року у вказаній справі було відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с. 54-55). Представник АТ КБ «ПриватБанк», діючий за довіреністю від 10 серпня 2022 року, в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою надав до суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглянути поданий позов за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 35, 41). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзиву на позов не надав (а.с. 59). 18 жовтня 2023 року набрав чинності та вводиться в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX, який передбачає обов`язкову наявність електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) з 18 жовтня 2023 року для адвокатів, нотаріусів, державних та приватних виконавців, арбітражних керуючих, судових експертів, органів державної влади та інших державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб. Закон передбачає, що у разі звернення до суду особою, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не виконала свого обов`язку, документи такої особи будуть залишатися судом без руху, або повертатися, залежно від виду процесуального документа. Законом встановлено, що обмін документами з такими суб`єктами здійснюється виключно через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» та за відсутності зареєстрованого Електронного кабінету користувача підсистему ЄСІТС «Електронний суд» для таких суб`єктів наставатимуть відповідні процесуальні наслідки, тому рекомендовано надсилати документи з процесуальних питань із застосуванням модулю ЄСІТС - підсистеми «Електронний кабінет» https://cabinet.court.gov.ua/login. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.\~275\~ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву б/н від 22 лютого 2020 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої останньому було відкрито картковий рахунок та надано у користування кредитну картку (а.с. 16-17, 18-25, 26-34). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідача, вбачається, що початковий розмір кредитного ліміту було встановлено в сумі 1600,00 грн, який в подальшому було змінено на 500000,00 грн. (а.с. 14). Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Із доданої банком довідки вбачається, що відповідачу була видана кредитна картка, строком дії до останнього дня 01/24 (а.с. 15). Факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується банківською випискою по рахунку останнього за договором б/н від 22 лютого 2020 року (а.с. 8-13). Згідно з\~наданим банком\~розрахунком,\~через невиконання\~зобов`язань за\~договором б/н\~від 22\~лютого 2020\~року,\~станом на\~10\~березня 2023\~року у\~відповідача утворилась\~заборгованість перед\~АТ КБ\~«ПриватБанк» у\~розмірі 67904,08 грн., яка складається з: 55274,98 грн. заборгованість за тілом кредиту; 12629,10 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 6-7). Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №126380 від 26 червня 2023 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 99). Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до\~частини першої\~статті 1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до змісту частини 2 статті 141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с. 46).

Outcome: approved