Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив витребувати на свою користь з незаконного володіння відповідача земельну ділянку площею 5,5065 га, кадастровий номер 1422784500:05:000:0266, розташована на території Піщанської сільської ради Покровського району Донецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що позивач є законним власником спірної земельної ділянки, яка успадкована після смерті батька позивача [PERSON] , померлого [INFO] . У вересні 2022 року позивачем виявлено факт незаконного використання/оброблення вказаної земельної ділянки відповідачем за відсутності правочину щодо речових прав на земельну ділянку, зареєстрованого в установленому порядку. 07 вересня 2022 року позивач повідомив до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, що СТОВ «АФ «Дружба» в особі директора в порушення вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України здійснив самовільне зайняття та використання спірної земельної ділянки. За вказаним повідомленням відкрито кримінальне провадження за №12022053410000428, попередня правова кваліфікація за ч.1 ст.197 КК України. Відповідачем до теперішнього часу в добровільному порядку не повернуто позивачу належне йому майно, при цьому відповідач оперує тим, що на земельну ділянку має речове право на підставі договору оренди землі, який начебто укладений 14 серпня 2017 року з батьком позивача. Відповідачем надано посвідчену копію договору оренди землі від 14 серпня 2017 року, але позивач зазначає, що проставлення власноруч підпису на вказаному правочині батько позивача за життя оспорював. За фактом підроблення підпису [PERSON] в договорі оренди землі №б/н від 14 серпня 2017 року Покровським РУП ГУНП Донецької області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №120190504100002415. Проведено ряд судових почеркознавчих експертиз, висновки яких не є єдиними, думки експертів розійшлися, а саме деякі вважають, що підпис в зазначеному договорі вчинено [PERSON] , інші вважають, що підпис підроблений. Крім того, за життя [PERSON] позивався до суду з позовом про визнання договору оренди землі недійсним, однак в подальшому, за встановленням судом того, що оспорюваний договір не підлягав державній реєстрації, а отже є неукладеним без потреби додаткового визнання недійсним, позов було залишено без розгляду. Позивач, успадкувавши після смерті батька земельну ділянку, не має можливості користуватися майном з причини допущеного відповідачем самовільного незаконного використання земельної ділянки. Отже, оскільки договір оренди землі №б/н від 14 серпня 2017 року є неукладеним з підстави відсутності державної реєстрації цього речового права, наявні правові підстави для витребування належної позивачу земельної ділянки з незаконного володіння відповідача. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] зазначає, що 14 серпня 2017 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір оренди спірної земельної ділянки терміном на 10 років. Право оренди було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 4209257 від 13 серпня 2018 року, внесеного державним реєстратором Семеновою А.Г. Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області. У зв`язку з допущеною помилкою при державній реєстрації 14 листопада 2022 року уповноваженою особою відповідача було подано заяву про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Державним реєстратором Капліною О.В. виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області були внесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права та 17 листопада 2022 року сформовано витяг за індексним номером 315386765, в якому зазначено підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 13 серпня 2017 року, видавник СТОВ «АФ «Дружба»/ Гергуленко А.О.; договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 14 серпня 2017 року, видавник сторони за договором. Коригування даних в Державному реєстрі проведені на підставі скан копій, які були долучені до заяви про державну реєстрацію іншого речового права. Таким чином, відповідач з 14 серпня 2017 року використовує належну позивачу в порядку спадкування земельну ділянку на підставі договору оренди. За фактом підроблення підпису [PERSON] в договорі оренди землі від 14 серпня 2017 року, який за результатами проведення почеркознавчих експертиз однозначно не визначено підпис підробленим, відповідач вважає, що дана підстава не заслуговує на увагу, оскільки спір у суді вирішується не щодо визнання договору неукладеним або недійсним за цих підстав. Остаточного судового рішення з цього приводу немає. Вказує, що на думку позивача відсутність у договорі оренди від 14 серпня 2017 року штампа реєстраційної служби та підпису осіб, які зареєстрували договір, у відповідності до постанови КМУ від 24 січня 2000 року №119 «Про затвердження Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю)», свідчить про відсутність реєстрації договору. Однак, цей Порядок визначає умови та процедуру реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв), тобто земельних ділянок в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі. В свою чергу спірна земельна ділянка виділена в натурі, сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі. Тобто доказом проведеної реєстрації іншого речового права є витяг про державну реєстрацію, а не штамп з підписом у договорі. Крім того, з моменту підписання договору оренди спірної земельної ділянки орендар у повному обсязі виконував договірні відносини в частині сплати орендної плати, яку орендодавець щорічно до своєї смерті отримував. Після смерті [PERSON] орендна плата за користування спірною земельною ділянкою за 2022 рік нарахована та буде сплачена спадкоємцю після виконання ним вимог ч.3 ст.148-1 ЗК України. Вважає, що обставина того, що відповідачем щорічно сплачувалася орендна плата за використання земельної ділянки, яка приймалася орендодавцем свідчить про те, що такий договір оренди є укладеним. Враховуючи викладене, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. 23 червня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача [PERSON] вказує, що до матеріалів справи долучено договір оренди землі №б/н від 14 серпня 2017 року, сторонами в якому зазначено [PERSON] (орендодавець) та СТОВ «АФ «Дружба» (орендар), предметом договору є спірна земельна ділянка. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №134121358 від 13 серпня 2018 року, 08 серпня 2018 року о 10:38:20 державним реєстратором Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області зареєстровано речове право СТОВ «АФ «Дружба», а саме право оренди земельної ділянки кадастровий номер 1422784500:05:000:0266, підстава виникнення договір оренди землі, серія та номер б/н, виданий 13 серпня 2017 року, видавник - СТОВ «АФ «Дружба»/ Гергуленко А.О. Договір оренди землі б/н від 13 серпня 2017 року відповідач не надає, при цьому за доводами відповідача речове право оренди на земельну ділянку виникло на підставі договору б/н від 14 серпня 2017 року. Представник позивача зазначає, що з листа Центру надання адміністративних послуг при Покровській районній державній адміністрації Донецької області №08-0061-13 від 24 травня 2021 року вбачається, що на вимогу Покровського РУП ГУНП в Донецькій області (в рамках кримінального провадження №120190504100002415) надано копію реєстраційної справи №1620516014227, відповідно до внутрішнього опису якої в реєстраційній справі відсутній документ, в якому містяться відомості про речове право, на підставі якого здійснено державну реєстрацію прав, що суперечить ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що при державній реєстрації речового права оренди реєстратором допущено технічну описку, а саме помилково зазначено дату договору оренди землі №б/н 13 серпня 2017 року, замість вірного 14 серпня 2017 року. Починаючи з 17 листопада 2022 року в Державному реєстрі речових прав наявна інформація, що відповідач використовує на правах оренди земельну ділянку на підставі двох договорів оренди від 13 серпня 2017 року та від 14 серпня 2017 року. Вважає, що внесення 17 листопада 2022 року даних про наявність у відповідача речового права оренди на земельну ділянку відбулося з явним порушенням чинного законодавства. Спірна земельна ділянка розташована на території Піщанської сільської ради Покровського району Донецької області, а тому правові підстави для вчинення реєстраційних дій щодо посвідчення виникнення/зміни/припинення речових прав на зазначену земельну ділянку державним виконавцем Межівської селищної ради Дніпропетровської області відсутні. Крім того, вчинена 17 листопада 2022 року державна реєстрація договору оренди №б/н від 14 серпня 2017 року після смерті [INFO] [PERSON] , який у правочині зазначений як орендодавець, є неправомірною. Посилання відповідача про дійсність, чинність договору оренди землі №б/н від 14 серпня 2017 року з підстави нарахування, сплати [PERSON] орендної плати прямо суперечать вимогам ч.3 ст.640 ЦК України, ч.1 ст.125 ЗК України, ст.18 Закону України «Про оренду землі». Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №753797 від 11 січня 2007 року, [PERSON] на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації від 05 жовтня 2006 року за №456 належала земельна ділянка площею 5,5065 га, кадастровий номер 1422784500:05:000:0266 (рілля), що розташована на території Піщанської сільської ради Красноармійського району Донецької області, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10-11). 14 серпня 2017 року між [PERSON] та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дружба» укладено Договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець [PERSON] передає, а орендар СТОВ «АФ «Дружба» приймає в строкове платне користування одну земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 5,5065 га ріллі, кадастровий №1422784500:05:000:0266, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Піщанської сільської ради Покровського району Донецької області. Договір укладено на 10 років (а.с.23-25). 16 липня 2019 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Шеверою О.С. та зареєстрований в реєстрі за №2390, яким заповів сину позивачу [PERSON] земельну ділянку площею 5,5065 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Піщанської сільської ради Покровського (колишнього Красноармійського) району Донецької області, кадастровий номер 1422784500:05:000:0266 (а.с.13-14, 15). [INFO] [PERSON] помер (а.с.12). 07 вересня 2022 року позивач звернувся до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 КК України, а саме самовільне зайняття та використання земельної ділянки, загальною площею 5,5065 гектара, кадастровий номер 1422784500:05:000:0266, чим спричинено законному власнику матеріальну шкоду, розмір якої підлягає встановленню в ході проведення досудового розслідування. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року зобов`язано уповноважену особу Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області внести відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви [PERSON] від 07 вересня 2022 року про вчинення кримінального правопорушення (а.с.20). 18 листопада 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022053410000428 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 197-1 КК України (а.с.21). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №315386765 від 17 листопада 2022 року та Витягу з Державного реєстру речових прав №329416391 від 18 квітня 2023 року, 08 серпня 2018 року за СТОВ «АФ «Дружба» зареєстровано право оренди спірної земельної ділянки, підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 13 серпня 2017 року, видавник: СТОВ «АФ «Дружба»/ [PERSON] ; договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 14 серпня 2017 року, видавник: сторони за договором (а.с.83, 99-100). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 квітня 2023 року, позивач є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1422784500:05:000:0266, загальною площею 5,5065 га, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.57-59). Станом на час розгляду справи власником спірної земельної ділянки є позивач (а.с.103-104). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. За змістом статей\~15\~і\~16 ЦК України\~кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої\~статті 16 цього Кодексу\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. У позовній заяві позивач просив витребувати земельну ділянку, вважаючи, що вона знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки. Більше того, позов про повернення земельної ділянки можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97). Враховуючи, що позивач не заявляв позову про усунення перешкод у користуванні належним йому майном шляхом повернення земельної ділянки, а просив витребувати земельну ділянку з незаконного володіння відповідача, у задоволенні позову слід відмовити з вищезазначених підстав. Вказане узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у пункті 7.27 постанови від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19). Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed