Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання послуг «Monobank» від 10 березня 2020 року у розмірі 46399,77грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 березня 2020року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір, на підставі якого Відповідач отримав кредит у розмірі 45 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифам Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати й умови. Станом на 28 грудня 2022 року у Відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, Банком 28.12.2022 року направлено повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити заборгованість. Проте, відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «monobank» у розмірі 46399,77 грн станом на 14.01.2023 року та сплачений судовий збір. Відзив на позовну заяву 28.08.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач визнає позов частково, а саме на на суму 35300 грн- в розмірі фактично отриманого кредиту, в іншій частині позову просить відмовити у задоволенні. Між ним та позивачем 10 березня 2020 року було укладено кредитний договір, який за своєю природою є договором про надання банківських послуг. За умовами вказаного договору він отримав кредит в розмірі 35300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Зазначав, що будь-яку відсоткову ставку та відповідальність за порушення термінів виконання зобов`язання, між ним та банком у визначений законом спосіб при підписанні заяви-анкети від 10 березня 2020 року не погоджено. Вказував, що надані банком Умови та Тарифи не містять його підпису як позичальника, а тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідь на відзив 06 вересня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій Позивач зазначив, що між сторонами було погоджено у визначеній законом формі істотні умови договору в зазначеній частині, оскільки боржник, підписуючи додану до позову анкету-заяву до договору надання банківських послуг, розумів, погодився і був ознайомлений з Умовами та Тарифами, крім цього, долучив виписку про рух коштів по картковому рахунку, відповідно до якого можна побачити, що кредитний ліміт був встановлений та відповідач використовував кредитні кошти. Посилався на правові висновки Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2021 року в справі № 623/2936/19. Вказував, що відсутність підпису боржника на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою monobank, Таблиці обчислення вартості кредиту та паспорті споживчого кредиту не свідчить про неукладеність договору про споживчий кредит, оскільки правова природа договору приєднання полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Наводив обґрунтування збільшення суми заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з тим, що кошти на погашення розстрочки відповідач не вносить, заборгованість за тілом кредиту зростала, адже сума регулярного платежу по розстрочці відноситься до тіла кредиту. Вказує, що відповідно до виписки про рух коштів на рахунку позичальника, кредитний ліміт Боржника складає 35300,00 грн. Відповідно до виписки про рух коштів, баланс складає (мінус) -11099,77 грн. Себто заборгованість складає 46399,77 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного Боржником кредитного ліміту в сумі 35300,00 грн та суми овердрафту (мінісу по картці), яка становить- (мінус) 11099,77 грн. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розгляд справи проводити за його відсутності. Оскільки учасники справи не з`явилися, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом фактичні обставини справи 10 березня 2020 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Універсал Банк» та уклав договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого отримав кредит у розмірі 35300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 10 березня 2020 року прострочена заборгованість станом на 14.01.2023 року становить 46399,77 грн., з яких 46399,77 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Позиція суду та нормативно - правове обґрунтування Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно зі п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно дост. 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вирішуючи спір, суд звертає увагу на наведені у позові обґрунтування позивача про те, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг на офіційному веб-сайті АТ «Універсал Банк» заповнив і підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підпис анкети-заяви здійснений відповідачем за допомогою аналогу власноручного підпису, тобто факсимільного відтворення власного підпису за допомогою засобів електронного копіювання. Вказана анкета-заяви в такому ж порядку (факсимільне відтворення підпису) підписана представником банку Лесиком І.В., який здійснив ідентифікацію та верифікацію клієнта. Анкета-заява містить докладну інформацію щодо [PERSON] , зокрема дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта [PERSON] , які скопійовані ним та надані до анкети в електронному вигляді. У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Також, відповідач вказав, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомлений, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору. У п. 6 анкети-заяви відповідач вказав, що просить вважати наведений у анкеті-заяві зразок його власноручного підпису або його аналоги, а також електронний цифровий підпис, обов`язковими. У цьому ж п. 6 анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно договору. Відповідач підтвердив в анкеті-заяві, що всі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися ним та банком з використанням електронного цифрового підпису. Судом встановлено, що відповідачем отримано цифрову банківську картку, з можливістю її користування, що підтверджується випискою про рух коштів по картковому рахунку, відповідно до якої відповідач неодноразово поповнював баланс картки та здійснював списання з картки. Однак, оскільки Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України). У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Вирішуючи спір по суті, суд доходить до висновку, що в анкеті-заяві від 10 березня 2020 року [PERSON] просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ «Універсал Банк» дотримався вимог, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Отже, судом встановлено, що анкета-заява від 10 березня 2020 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, що вказує на відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками, пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання взятого позичальником на себе зобов`язання, що свідчить про порушення його прав, та вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Дана позиція узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року. Враховуючи визнання позову відповідачем в частині стягнення з нього всієї суми кредитного ліміту в розмірі 35300 грн, приймаючи до уваги інформацію, вказану у довідці про рух коштів по картковому рахунку від 04.09.2023 року, відповідачем за період з 25.07.2018 року по 08.04.2021 року поповнено картковий рахунок на суму 28 516,35 грн., в той же час сума всіх витрат відповідача складає 41 795,95 грн., тож сума фактично отриманих коштів які підлягають поверненню становить 41 795,95 - 28 516,35 = 13 279,60 грн. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що за вказаним кредитним договором відповідач не повернув позику у строк, встановлений договором, враховуючи визнання позову відповідачем в частині стягнення з нього всієї суми кредитного ліміту в розмірі 35300 грн, приймаючи до уваги інформацію, наведену у довідці про рух коштів по картковому рахунку від 04.09.2023 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача наявну заборгованість в розмірі кредитного ліміту в сумі 35300 грн, а позовну заяву задовольнити частково. Розподіл судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2684,00 грн. оскільки його вимоги задоволено частково, тому з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2041,93 грн.

Outcome: partial