Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні його сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що11.11.2016 року він з [PERSON] зареєстрував шлюб, який в подальшому 20.05.2021 року було розірвано. За час спільного проживання в них [INFO] народився син [PERSON] . Вказує на те, що з квітня 2019 року він забрав речі та свого малолітнього сина і вони разом переїхали на орендовану квартиру, де і на даний час проживають. Підставою для переїзду стало те, що остання почала регулярно зловживати спиртними напоями, розгулювати з різними компаніями. На його неодноразові звернення займатися сім`єю та дитиною, не реагувала та лікуватися не бажала. Зазначив, що відповідач зникла з їх життя, вихованням та утриманням сина не займається, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. З метою, щоб в подальшому син не відчував психологічного дискомфорту, позивач звернувся до суду і просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просять їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у позові. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Представник третьої особи, служби у справах дітей Берегівської міської ради в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглянути справу без їх участі з урахуванням та задоволити з підстав викладених у висновку органу опіки та піклування. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, ознайомившись із змістом висновку органу опіки та піклування Берегівської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, суд вирішив наступне. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтвержується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.05.2018 року. На даний час син знаходиться на вихованні та утриманні [PERSON] , мати долею сина не цікавиться. Також, відповідач ніяким чином не піклуються про дитину, матеріально не підтримує, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхам, станом здоров`я, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Берегівської міської ради №2559/03-17 від 13.09.2023 року, вважається за доцільне в інтересах прав [PERSON] , [INFO] , позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд констатує, що така поведінка матері не відповідає інтересам дитини. Суд розцінює таку поведінку матері як зловживання його батьківськими правами. Відтак, позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини не лише буде застосування міри відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, а й відповідатиме найкращим інтересам дитини, оскільки обставини вказують на те, що відповідач зловживав батьківськими правами всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них). Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Таким чином, суд вважає, що оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, матеріальному забезпеченню сина, тому її необхідно позбавити батьківських прав. Крім того, встановлено, що відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання сина не надає. Згідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини, здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Враховуючи матеріальне становище відповідача, яка є працездатною, а також, що позивачу потрібно утримувати дитину, суд вважає задовольнити позовну вимогу про стягнення аліментів на утриманнядоньки у твердій грошовій сумі по 1500 гривень, щомісячно, і до досягнення ним повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] при пред`явленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.. На підставі наведеного та

Outcome: approved