Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Заступника керівника Житомирської окружної прокуратури звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, у якій просить: - стягнути з [PERSON] на користь Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області шкоду, завдану навколишньому природньому середовищу в сумі 25874,00 грн; - стягнути з відповідача на користь Житомирської обласної прокуратури сплачений судовий збір. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що постановою Житомирського районного суду у справі 278/4221/21 від 10.01.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. В ході розгляду даної справи судом встановлено, що 14.11.2021 року о 10 годині [PERSON] , перебуваючи на річці Тетерів в с. Левків Житомирського району та області, ловив рибу павуком - знаряддям лову із сіткоснастевого матеріалу, використання якого заборонено у даному місці і в даний час, чим порушив вимоги ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 абз. 1 Правил любительського і спортивного рибальства, за що відповідальність передбачена за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Водночас під час розгляду справи питання про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу не розглядалось. Згідно розрахунку\~збитків до\~протоколу про\~адміністративне правопорушення № 1203 від 14.11.2021 розмір шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок протиправних дій [PERSON] становить 25974,00 грн. На підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку не відшкодовано шкоду, завдану навколишньому природному середовищу, наявні всі підстави до її стягнення в судовому порядку. Підставою для здійснення представництва в суді інтересів держави є наявність порушень економічних інтересів держави внаслідок порушення відповідачем встановлено законом порядку використання водних ресурсів, а також тим, що держава зацікавлена у дотриманні вимог щодо відшкодування шкоди, завданої незаконним впливом. \~ \~ \~ \~У письмових поясненнях представник відповідача зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували його твердження про розмір шкоди, заподіяної відповідачем, зокрема, протокол огляду та вилучення речей і документів, фото, відео фіксацію, документ, який би засвідчив отримання на зберігання виловленої відповідачем риби саме такого виду і такої кількості, як вказано у протоколі (а.с. 48-49). \~ \~ \~ \~У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Інші учасники в судове засідання не з`явились; про розгляд справи були повідомлені належним чином (а.с. 28-29, 33, 34); причини неявки суду не відомі. \~ \~ \~ \~Представником Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Житомирській області подано заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с. 30). Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Статтею 131-1 Конституції України, на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 3 ЦПК України\~встановлено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 3\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ст. ст.\~29,\~69-1 Бюджетного кодексу України\~збитки, завдані навколишньому природному середовищу, відшкодовуються до спеціального фонду. Судом встановлено, що постановою Житомирського районного суду у справі 278/4221/21 від 10.01.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. В ході розгляду даної справи судом встановлено, що 14.11.2021 року о 10:00 год [PERSON] , перебуваючи на річці Тетерів в с. Левків Житомирського району та області, ловив рибу павуком - знаряддям лову із сіткоснастевого матеріалу, використання якого заборонено у даному місці і в даний час, чим порушив вимоги ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 абз. 1 Правил любительського і спортивного рибальства, за що відповідальність передбачена за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Вина [PERSON] підтверджувалась протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 8), квитанцією вилучення речей, описом знарядь лову, описом повернутої риби, актом зважування водних біоресурсів, розрахунком збитків, фотознімками та письмовими поясненнями самого правопорушника. Дана постанова набула законної сили 21.01.2022 року (а.с. 7). Частиною 4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином не погребують доказування обставини вчинення вказаного правопорушення саме [PERSON] . Згідно розрахунку\~збитків до\~протоколу про\~адміністративне правопорушення №1203 від 14.11.2021 розмір шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок протиправних дій [PERSON] становить 25974,00 грн (а.с. 9). Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Житомирській області направляло [PERSON] претензію (зворот. а.с. 7), де запропоновано [PERSON] сплатиту суму 25874,00 грн заподіяних державі збитків на рахунок Глибочицької сільської ради, проте, доказів відправки та отримання претензії [PERSON] матеріали справи не містять. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1166 ЦК України, визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Відповідно до п. 7 Положення, Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони). Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України, які виникли між сторонами, регулюються\~Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством. Відповідно до приписів\~статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані охороняти тваринний світ, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. За приписами ч. 1\~ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ч. 1\~ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законом. Частиною 1\~ст. 69 вказаного Закону\~передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно ст. 47 Закону, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до\~ст. 6 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства. Згідно ч. 1\~ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, ухилення відповідача від обов`язку відшкодувати майнову шкоду, завдану його неправомірними діями, суд вважає, що така підлягає стягненню в повному обсязі з особи, яка її завдала. При цьому, суд враховує аргументи позивача з приводу невиконання відповідачем обов`язку щодо відшкодування державі шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, оскільки такі не спростовані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів. Вказані докази, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, з огляду на встановлені судом обставини, зокрема, завдання відповідачем шкоди, її розміру, наявності обов`язку відшкодування даної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені, з відповідача підлягає стягненню на користь прокуратури Житомирської області судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved