Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

13 лютого 2023 року позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 липня 2018 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10024/080 філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання № 476951726 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі - Договір та /або Договір ДКБО). Згідно п.3.1 заяви про приєднання - шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет сторінці www.oshadbank.ua та укладає з Банком договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку Кредитного договору, умови надання інших послуг та підтверджує своє ознайомлення з умовами договору. У своїй Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви на приєднання, Клієнт просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його кредитний рахунок. Відповідно до умов Кредитного договору Позивач відкрив Відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ Банку. За Заявою Клієнта на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 05.07.2018 року Відповідачу, в межах максимального розміру, було надано Кредит у сумі 160\~000, 00 грн шляхом встановлення 09.07.2018 року відновлюваної кредитної лінії на його Картковий рахунок № [NUMBER] (який згодом замінений на Раxунок №UА923535530000026200665902094) строком кредитування 60 місяців з можливістю подовженням на той самий строк. Процентна ставка визначена у розмірі 38% річних. Клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, визначені цим Договором та додатками, для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту, передбаченими в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі. Натомість відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла прострочена заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором станом на станом на 30 січня 2023 року становить 193 393,92 (сто дев`яносто три тисячі триста дев`яносто три грн. 92 коп.) грн та складається із заборгованості за основним боргом (кредитом) - 159 971,59 грн.; проценти за користування кредитом - 33 215,21 грн; комісія - 38,87 грн; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 13,11 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1,12 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 23,71 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -130,31 грн. На підставі наведеного, позивач просив суд: стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії- Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» суму кредитної заборгованості в розмірі 193 393,92 (сто дев`яносто три тисячі триста дев`яносто три) грн 92 коп та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 900,91 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк». Позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги\~ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до п. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосудця та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Як убачається з матеріалів справи, 05 липня 2018 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10024/080 філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання №476951726 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05.08.2015 року №694, а також Заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання. Згідно з п. 3.1 Заяви про приєднання - шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору ДКБО, клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oshadbank.ua та укладає з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку Кредитного договору. Цей Договір, в тому числі Заява про приєднання, Заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) та інші документи, є Кредитним договором, укладеним між Банком та Клієнтом. За умовами п.п. 3.2., 3.4.1. Заяви про приєднання - Клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України (який згодом замінений на Рахунок № [NUMBER] ), операції за яким можуть здійснюватися з використання електронного платіжного засобу за дебетово-кредитною схемою, на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Для користування рахунком Банк оформив та видав Клієнту платіжну картку типу «Моя картка». В свою чергу Відповідач зобов`язувався неухильно дотримуватись умов цього Договору та правил користування БПК, здійснювати оплату послуг Банку за проведення операцій за рахунком у розмірі встановленими тарифами. За Заявою Клієнта на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 05.07.2018 року Відповідачу, в межах максимального розміру, було надано Кредит у сумі 160 000,00 грн шляхом встановлення 09.07.2018 року відновлюваної кредитної лінії на його Картковий рахунок № [NUMBER] (який згодом замінений на Раxунок №UА923535530000026200665902094) строком кредитування 60 місяців з можливістю подовженням на той самий строк. Відповідно до умов п.6.1 Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) підписанням цієї Заяви Клієнт погоджується на одержання Кредиту та з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору ДКБО та підтверджує укладення між ним та Банком Кредитного договору. Згідно з пунктом 6.6. Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 05.07.2018 року процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає:38,00 (тридцять вісім) процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001 (нуль цілих одна тисячна) процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс періоду у випадках безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Сплата нарахованих процентів за користування Кредитом/обов`язкового щомісячного платежу/процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений Розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню (крім процентів за Несанкціонованим овердрафтом), наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості (п. 1.20. розділу XXII Договору ДКБО). У разі недостатності (відсутності) коштів на Картковому рахунку Клієнт зобов`язаний внести кошти на такий рахунок безготівковим шляхом або готівкою до каси Банку (п. 1.25 розділу XXII Договору ДКБО). Пунктом 1.7. розділу XXII Договору ДКБО передбачено, що Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строї кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту / встановлення ліміту кредитування. Сторони домовилися, що датою укладення Договору є дата підписання Заяви про приєднання уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Між сторонами погоджено, що строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту (користування ним) подовжується на строк дії платіжної картки (п. 6.5. Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту)). Згідно з п.п. 1.14.1. розділу XXII Договору ДКБО Клієнт зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5 % від суми заборгованості за Кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу в порядку та на умовах, передбачених Договором (п.6.7. Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту)). Згідно п.п. 1.16.-1.17. розділу XXII Договору ДКБО за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) та в Додатку №1 до Договору ДКБО. Проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту. Відповідно до п.1.33. розділу XXII Договору ДКБО Клієнт зобов`язаний щомісячно стримувати звіт (виписку) по Картковому рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Картковому рахунку, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до п. 1.34. Розділу XXII Договору ДКБО у разі виникнення простроченої заборгованості за Картковим рахунком та Кредитом, її непогашення у строки, визначені договором, Клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Положеннями п.1.32. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05.08.2015 №694 (зі змінами, знесеними постановою правління АТ «Ощадбанк» від 12.06.2018 №419) передбачено, що строк звернення Кредиту є таким, що настав, і Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня, зокрема, в разі прострочення виконання зобов`язань Клієнта за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами та/або комісіями та/або Несанкціонованим овердрзфтом) за Кредитним договором на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі. Відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим за цим Договором виникла прострочена заборгованість. У зв`язку з невиконанням Позичальником взятих на себе зобов`язань за Договором Банк, зі свої сторони, вживав заходів для добровільного погашення заборгованості Відповідачем та врегулювання суперечки між сторонами в досудовому порядку, зокрема, шляхом проведення переговорів. Відповідно до Заяви [PERSON] на адресу Начальника філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 29.11.2022 року убачається, що прострочену заборгованість за кредитним договором загальною сумою 193\~186,80 грн без врахування штрафних санкцій останній зобов`язався сплатити по мірі можливості у продовж року, враховуючи ситуацію в країні. Як убачається з листа Начальника філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 25.11.2022 року за вих №123.20-10/26-1345 на адресу [PERSON] направлено Повідомлення про сплату кредитної заборгованості та попереджено, що в разі її не погашення Банком буде вжито заходів щодо захисту порушених прав у порядку, передбаченому чинним законодавством України, в тому числі шляхом подання відповідного позову до суду про стягнення заборгованості в примусовому порядку з покладанням на Клієнта витрат по сплаті судового збору та інших витрат, пов`язаних з примусовим стягненням заборгованості. Лист Банку Клієнтом отримано особисто 29.11.2022 року, однак коштів в рахунок погашення боргу не надходило, а борг, відповідно, так і залишився не сплаченим. Відповідно до розрахунку сума боргу за Договором станом на 30 січня 2023 року становить 193 393,92 (сто дев`яносто три тисячі триста дев`яносто три грн. 92 коп.) грн та складається із заборгованості за основним боргом (кредитом) - 159 971,59 грн.; проценти за користування кредитом - 33 215,21 грн; комісія - 38,87 грн; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 13,11 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1,12 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 23,71 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -130,31 грн. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК). Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а\~статтею 525 ЦКУ\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Будучи пов`язаними саме взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання або змінювати його умови. Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За приписами ч.1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем взагалі. На підставі викладено, суд, дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не виконував передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, та має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права АТ «Державний ощадний банк України», а отже позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по основному боргу, відсотках за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення боргу, 3% річних та інфляційних витрат підлягають задоволенню. Водночас, щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за розрахунково-касове обслуговування суд зазначає таке. Положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16. Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Судом було встановлено, що крім заборгованості за кредитом та відсотками, до заборгованості було включено також плату за обслуговування кредиту - комісії. Проте, враховуючи наведені правові висновки, заборгованість зі сплати платежів за обслуговування кредиту, є необґрунтованою, оскільки банк не мав права встановлювати такий платіж у кредитному договорі, за дії, які банк вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами. На підставі викладено, суд, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 625, 1054 Цивільного кодексу України, та

Outcome: partial