Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

I. Стислий виклад позовної заяви 04 вересня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору від 18 жовтня 2023 року [PERSON] отримав в АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому був збільшений до 37 000 грн. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 17 липня 2023 року у нього утворилася заборгованість у сумі 42\~003 грн 89 коп., яка складається з наступного: 34 360 грн 45 коп. заборгованість за кредитом та 7 643 грн 44 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом. У зв`язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів та процентів, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з нього вказану суму боргу. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 06 вересня 2023 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 28 вересня 2023 року. У п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву (а. с. 68). Протокольною ухвалою від 28 вересня 2023 року розгляд справи відкладено на 12 жовтня 2023 року в зв`язку з неявкою відповідача (а. с. 71). ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» одночасно з позовною заявою надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 63). Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з`явився. Судові повістки, направлені за зареєстрованим місцем проживання останнього, повернулися без вручення з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній». Також судом була здійснена публікація оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті Судової влади України. Таким чином, відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином (а. с. 70, 72, 74, 75). З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. За правилами ч. 4 ст. 223 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, те, що відповідач двічі в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає можливим розглянути справу в заочному провадженні. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом Суд установив наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. 18 жовтня 2013 року [PERSON] , підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі по тексту Умови та Правила). Відповідно до змісту вказаної вище заяви, відповідач ознайомилася та погодилася з Умовами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому в письмовому вигляді, зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змістом на сайті банку (а. с. 12). 07 листопада 2019 року [PERSON] підписав дві анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в яких уточнив свої персональні дані та відомості про доходи, а також узгодив можливість використання простого електронного підпису (а. с. 12 зворотній бік - 13). Таким чином, між сторонами в справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується з запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Пунктом 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид зазначений у Пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил, після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь - який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил, клієнт зобов`язаний: погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених діючим договором. У разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплату винагороди банку. За користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів у році п. 2.1.12.13 (п. 2.1.12.6 Умов та Правил) (а. с. 19-49). За вказаним кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» видав [PERSON] наступні кредитні картки: 1) 05 грудня 2013 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до серпня 2017 року, тип картки: PKMMU UNEMBOSSED CREDIT 1-4% FIRST PIN, 2) 04 серпня 2014 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до липня 2018 року; 3) 04 серпня 2014 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до липня 2018 року; 4) 22 грудня 2021 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до грудня 2025 року, тип картки: картка «Універсальна» GOLD (а. с. 11). 05 грудня 2013 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт у сумі 500 грн, розмір якого збільшувався декілька разів, востаннє 28 грудня 2021 року до 37 000 грн (а. с. 10). Разом з цим з матеріалів справи також встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість за кредитним договором. Останній платіж у сумі 13 180 грн 44 коп. було сплачено 15 лютого 2022 року. Однак, внаслідок того, що щомісячні платежі за кредитним договором вносилися несвоєчасно та не в повному обсязі, станом на 17 липня 2023 року у [PERSON] утворилася заборгованість у сумі 42 003 грн 89 коп., з них: 34 360 грн 45 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7 643 грн 44 коп. заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 5-9). V. Норми права, застосовані судом Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами в справі виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються нормами ЦК України. Так, у статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог статей 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом положень ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу статей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. VІ. Висновки суду Аналізуючи наведені вище норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що між сторонами в справі був укладений кредитний договір у встановленій законом формі, з визначенням усіх істотних умов. АТ КБ «ПриватБанк»» виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором порушив, кредитні кошти не повернув та проценти за користування ними не сплатив. Враховуючи вищенаведене та виходячи з закріпленого у ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 42 003 грн 89 коп., яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту та процентам. VIІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, з судового збору, який покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК). Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають до повного задоволення, стягненню [PERSON] на користь позивача підлягають документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з цим позовом судового збору в сумі 2 684 грн (а. с. 56). На підставі викладеного,

Outcome: approved