Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, покликаючись на те, що\~\~ [INFO] у сторін народилась дитина, яка станом на день подання позовної заяви продовжує навчатись. В той же час, відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по забезпеченню дітей, а тому, позивач змушена звернутись до суду з позовом.\~\~ Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження разом з позовом та додатками у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак, конверт було повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну збрігання». У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, з огляду на наступне. \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 11 травня 2002 року, в [PERSON] , та [PERSON] , народивс син - [PERSON] , що стверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження серії [NUMBER] .\~ В матеріалах справи міститься довідка №593, видана [PERSON] , що видана Національним університетом «Львівська політехніка» від 10 липня 2023 року, згідно якої він є студентом третього курсу денної форми навчання. Суду було також надано договір №104-24 від 28 серпня 2020 року про надання освітніх послуг, що укладений між Національним університетом «Львівська політехніка» та [PERSON] . Термін чинності договору складає з 30.09.2020 року по 30.06.2024 року. Вартість навчання за один курс становить 22730 грн. Згідно довідки про доходи [PERSON] , починаючи з січня по червень 2023 року, - загальна сума доходу становить 170 484 гривні, а з вересня 2022 року по червень 2023 року - 0 гривень. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Відповідно до частин першої, другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи матеріальне становище позивача, який є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дитини, з метою забезпечення дітей рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є обов`язком відповідача як батька, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави судовий збір.

Outcome: approved