Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся представник позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/1812/82/947558 від 27 листопада 2020 року у сумі 103 076,40 грн, яка складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом - 86 709,00 грн; заборгованість за недозволеним овердрафтом - 16 367,40 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 27 листопада 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/1812/82/947558, згідно умов якої кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти на умовах кредитного договору в межах поточного ліміту 10 000,00 грн строком на 48 місяці під 48% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Представник позивача зазначає, що з укладанням заяви - договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки у строки та в розмірах чітко встановлених заявою-договором та правилами, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. Збільшення ліміту кредитування за кредитним договором із 10 000,00 грн до 86 709,00 грн відображено у розрахунку та проведено у відповідності до п.2.3 ст.2 Правил та п.2.1 кредитного договору в межах максимального ліміту. Проте, всупереч вимогам п.3.2 заяви-договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював сплату банку обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 25 жовтня 2022 року заборгованість останньої перед АТ «Райффайзен Банк» за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/1812/82/947558 від 27 листопада 2020 року становить 103 076,40 грн, яка складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом - 86 709,00 грн; заборгованість за недозволеним овердрафтом - 16 367,40 грн. Враховуючи те, що позичальник не виконує умови договору та вимоги банку, представник позивача зазначає, що кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копія вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами, направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача, проте відповідачем отримані не були, конверт повернувся до суду без вручення. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, які на них ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 27 листопада 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/1812/82/947558, згідно умов якої кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти на умовах кредитного договору в межах поточного ліміту 10 000,00 грн строком на 48 місяці під 48% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Збільшення ліміту кредитування передбачена п.2.3.ст.2 Правил та п.2.1. кредитного договору. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором, що відображено у виписці по рахунку. Згідно п. 3.1. кредитного договору, проценти нараховуються та сплачуються клієнтом в порядку, визначеному пп. 2.5.1. - 2.5.6. п.2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил. Відповідно до п. 3.2. кредитного договору, в порядку ра на умовах, визначених пп. 2.5.5. - 2.5.6. п.2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил клієнт зобов`язаний сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 5 відсотків від власної заборгованості перед банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом, в тому числі недозволеного овердрафту визначається пп. 2.5.5. - 2.5.13. п.2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил. Клієнт зобов`язаний здійснити остаточне погашення кредиту та процентів за користування кредитом не пізніше дати закінчення строку кредиту, а у разі його подовження в останній робочий день строку кредиту. Клієнт підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносин сторін за цією Заявою поширюються положення Договору, Правил, в тому числі Розділів 2, 6 Правил. (п. 6. Заяви) Отже, з укладенням Заяви у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах встановлених умовами Договору. Проте, всупереч вимогам Заяви позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов Договору. Позивач на адресу відповідача направив вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором від 26 жовтня 2022 року, про здійснення протягом 30 днів дострокового погашення кредиту в повному обсязі. Дана вимога залишена відповідачем без належного реагування. Станом на 25 жовтня 2022 року заборгованість відповідача перед позивачем за Договором, згідно наданого позивачем розрахунку, становить 103 076,40 грн, яка складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом - 86 709,00 грн; заборгованість за недозволеним овердрафтом - 16 367,40 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ч.1 ст.627 ЦК України) Частино 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків. Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення платежів і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком. При цьому відповідач не оспорив надані позивачем розрахунки, не подав доказів на їх повне або часткове спростування. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved