Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

У провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебувала справа за позовною заявою [PERSON] до Фермерського господарства Івашини Володимира Володимировича про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2023 року позов задоволено частково. 03 жовтня 2023 року від представника позивача адвоката Завгородньої В.В. до суду надійшла заява, в якій вона просить ухвалити у цій справі додаткове рішення та стягнути з Фермерського господарства Івашини Володимира Володимировича на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. В обґрунтування заяви вказує, що 28 вересня 2023 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області винесено у даній справі рішення, яким задоволено частково позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з Фермерського господарства Івашини Володимира Володимировича на користь [PERSON] безпідставно збережені кошти в сумі 13722,00 грн. (тринадцять тисяч сімсот двадцять дві гривні 00 копійок) за користування земельною ділянкою, площею 5,97 га., з кадастровим номером 3520884400:02:000:0090, розташовану на території Мар`янівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено. Вважає за необхідне подати заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу шляхом ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати. При поданні позовної заяви стороною позивача зазначався попередній орієнтовний розрахунок витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розмірі близько 15000 грн., але фактично позивачем понесено такі витрати в сумі 20000 грн. й на підтвердження цього надано акт виконаних робіт адвокатом, тому просить стягнути вказану суму ухваливши додаткове рішення у справі. В судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Завгородня В.В. подала до суду заяву, в якій просить заяву про ухвалення додаткового рішення та відшкодування судових витрат розглянути без участі сторони позивача, вимоги викладені у заяві підтримують в повному обсязі, та просять їх задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши зміст заяви про ухвалення додаткового рішення у справі щодо витрат на правничу допомогу та дослідивши докази у їх сукупності докази дійшов до наступного висновку. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28.09.2023 року позов [PERSON] до Фермерського господарства Івашини Володимира Володимировича про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.Стягнуто з Фермерського господарства Івашини Володимира Володимировича на користь [PERSON] безпідставно збережені кошти в сумі 13722,00 грн. (тринадцять тисяч сімсот двадцять дві гривні 00 копійок) за користування земельною ділянкою, площею 5,97 га., з кадастровим номером 3520884400:02:000:0090, розташовану на території Мар`янівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити. Стягнуто з Фермерського господарства Івашини Володимира Володимировича на користь [PERSON] понесений судовий збір у розмірі 992,40 грн (а.с.145-152). Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~ суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений\~ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі. Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару\~або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів\~на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду при розгляді справи\~№ 910/13071/19.\~ Верховний Суд акцентує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський\~\~суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського\~\~суду з прав людини, яку згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм,\~\~для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Відповідно до\~ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч. 3\~ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано\~Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема,\~ст. 903 ЦК України\~передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 632 ЦК України\~регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно\~ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та\\або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Згідно ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що при подачі позову до суду [PERSON] визначив орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у справі в сумі близько 15000,00 грн. Представником позивача адвокатом Завгородньою В.В. на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду надано наступні документи при цьому суму стягнення заявлено більшу від орієнтовної суми зазначеної у позовній заяві: - копію договору про надання професійної правничої допомоги від 20.10.2022 року, укладеного між адвокатом Завгородньою В.В. та Шабатіним І.А., відповідно до якого адвокат представляє інтереси замовника в суді в справі №383/977/22 та відповідно п 2.4. вказаного договору адвокат зобов`язується виписати прибутковий касовий ордер та квитанцію на підтвердження отримання грошової винагороди (товару) згідно додатку №1 даного договору, п. 5.1. договору вказує, що факт надання передбачених цим договором послуг підтверджується Актом виконаних робіт (розрахунком судових витрат) (а.с. 159); - актом виконаних робіт (розрахунок судових витрат) відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги від 20.10.2022 року, згідно якого вартість робіт по наданню професійної правничої допомоги (гонорар адвоката) 20000,00 грн. (а.с. 160). Отже, вирішуючи питання, чи є розмір заявлених витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, суд враховує, що під час розгляду справи позиція позивача та відповідача фактично не змінювалися, доказів додаткового вивчення стороною позивача юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Дослідивши докази щодо переліку і вартість послуг наданих адвокатом позивачу за договором про надання правової допомоги, врахувавши частковість задоволення позовних вимог та з огляду на наведене вище, суд не може визнати співмірним зі складністю наданих послуг та з витраченим адвокатом часом заявлений розмір його витрат на правничу допомогу у даній справі. Отже, оцінивши подані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат, врахувавши обставини справи, її складність, фінансовий стан обох сторін, фактично виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000, 00 грн. при ціні позову розглянутої справи 13722,00 грн. та частковому задоволенні позовних вимог не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і вони неспівмірні з виконаною роботою, тому вважає, що заява представника позивача адвоката Завгородньої В.В. про відшкодування судових витрат у зв`язку із розглядом справи підлягає частковому задоволенню у розмірі 10000,00 грн., в задоволенні іншої частини вимог слід відмовити.

Outcome: partial