Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У липні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява\~мотивована тим,\~що 11\~березня 2019\~року між\~банком та\~ [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав встановлений кредитний ліміт на карту, який протягом терміну користування послугами позивача збільшився до 28 000 гривень кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] \~своїзобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконував, на вимоги банку не реагував, внаслідок чого станом на 28 червня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 35\~103,27 грн, з яких: заборгованість тілом кредиту (в т.ч. простроченим) 27\~992,78 грн; заборгованість за простроченими відсотками 7\~110,49 грн. З урахуванням викладеного, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати. Представник АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив (арк. спр. 66). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у 2022 році у нього був викрадений телефон із зарплатною картою. Кредитних коштів у 2022 році він не отримував та не користувався ними. Про ці обставини йому взагалі не відомо, після відновлення карти нею користується його дідусь. Додатком «Приват24» він більше як рік не користується, тому йому не відомий рух коштів по рахунку. Процесуальні дії у справі 26 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 19 жовтня 2023 року відмовлено у клопотанні представника позивача про огляд веб-сайту. Фактичні обставини справи, встановлені судом 11 березня 2019 року [PERSON] підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту ПриватБанку www.pb.ua, та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір про надання банківських послуг (арк. спр. 9). Видача кредитних карт підтверджується довідкою в якій вказані номери кредитних карт, які були видані [PERSON] за час користування послугами банку (арк. спр.8). Згідно з даними довідки про зміну умов кредитування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] відкритий 11 березня 2019 року, кредитний ліміт встановлений 26 травня 2022 року у розмірі 28\~000 грн (арк. спр. 7). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 28 червня 2023 року становить 35\~103,27 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 27\~992,78 грн, заборгованість за простроченими відсотками 7\~110,49 грн, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України 0,00 грн; заборгованість по пені - 0,00 грн; заборгованість по комісії - 0,00 грн. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. Однак такі\~докази суд\~не бере\~до уваги,\~оскільки вони\~не містять\~підпису відповідача,\~а тому\~їх не\~можна розцінювати\~як частину\~кредитного договору,\~укладеного 11\~березня 2019\~ року\~шляхом підписання\~анкети-заяви. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд установив, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 11 березня 2019 року був укладений договір банківського обслуговування. У анкеті-заяві від 11 березня 2019 року процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена (арк. спр. 9). Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, як і умов про стягнення прострочених відсотків. В той же час паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 21 вересня 2021 року, не є складовою частиною кредитного договору, а є лише письмовою формою ознайомлення споживача до укладення договору з умовами різних видів кредитування для забезпечення йому можливості вибору серед альтернативних умов кредитування, а тому не може бути розцінений судом як частина кредитного договору, яким зафіксовані умови кредитування. Таким чином у позивача відсутні підстави для нарахування та стягнення з [PERSON] процентів за користування кредитними коштами у розмірі 7110,49 грн. Анкета-заява від 11 березня 2019 року не містить строку повернення кредиту (користування ним). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, висловила позицію про те, що якщо фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги згідно з ст. 530 ЦК України, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку заборгованість за тілом кредиту становить 27\~992,78 грн, тому наявні підстави для її стягнення із відповідача, оскільки банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника до виконання обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. На підставі частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що він не отримував кредитних коштів, оскільки такі спростовані дослідженими судом доказами, зокрема анкетою-заявою від 11 березня 2019 року, випискою по рахунку, згідно якої відповідач користувався кредитними коштами, здійснював погашення заборгованості. Твердження відповідача про викрадення картки жодними доказами не підтвердженні. Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки на користь банку підлягає стягненню 27\~992,78 грн кредитної заборгованості, що є 79,74% від суми пред`явленого позову (35\~103,27 грн), то АТ КБ «ПриватБанк» слід компенсувати за рахунок відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 2140,22 грн (2684 х 79,74 :100= 2140,22), сплачений банком за подання позовної заяви.

Outcome: partial