Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 04.11.2019 року по 14.02.2022 року перебувала у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». Була звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, з угодою сторін. На день звільнення з роботи ДП «ОБ та ВТ» нарахувало їй заборгованість з заробітної плати у сумі 58 960,61 грн, але виплатити її відмовилося. Вважає ці дії незаконними, оскільки, у відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідач відмовляється сплатити позивачу заборгованість, чим грубо порушує вимоги Кодексу законів про працю в ч. 5 ст. 97, де визначено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці. З такими діями відповідача вона категорично не погоджується. Відповідно до здійснених нею розрахунків заборгованості, сума компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати становить 16 273,13 гри. Приріст індексу споживчих цін за лютий 2022 року становить 27,6%. Тому просить суд стягнути на її користь з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» 58 960,61 грн., нараховану, але не виплачену заробітну плату, 16 273,13 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що товариство визнає позов\~в частині\~стягнення боргу\~по заробітній\~платі в\~сумі 58\~960,61\~грн.,\~але заперечує\~проти позовних\~вимог позивача\~про стягнення\~середнього заробітку\~за затримку\~розрахунку при\~звільненні.\~Посилається на\~те,\~що у\~зв`язку\~з військовою\~агресією російської\~федерації проти\~України,\~на підставі\~пропозиції Ради\~національної безпеки\~і оборони\~України,\~відповідно до\~пункту 20\~частини першої\~статті 106\~Конституції України,\~Закону України\~"Про\~правовий режим\~воєнного стану",\~Указом Президенте\~України №\~64/2022\~від 24\~лютого 2022\~року «Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні» в\~Україні введено\~воєнний стан\~із 05\~години 30\~хвилин 24\~лютого 2022\~року строком\~на 30\~діб.\~У подальшому\~строк дії\~воєнного стану\~в Україні\~неодноразово продовжувався.\~Зазначає,\~що з\~першого дня\~війни доступ\~до заводу\~був блокований\~ворогом,\~24.02.2022\~завод припини\~роботу,\~на території\~підприємства залишились\~лише декілька\~працівників відділу\~охорони.\~У зв`язку\~з неможливістю\~забезпечення безпеки\~працівників,\~24.02.2022\~видано наказ\~№ 24/П\~«Про початок\~простою ДП\~«Завод ОБ\~та ВТ».\~З набранням\~чинності Законом\~України «Про\~організації трудових\~відносин в\~умовах воєнного\~стану»,\~було видано\~наказ від\~24.03.2022\~№ 25/П\~«Про організацію\~трудових відносин\~в ДП\~«Завод ОБ\~та ВТ»\~в умовах\~воєнного стану» 03.03.2022\~в електропідстанцію\~дочірнього підприємства\~влучили авіабомби,\~було пошкоджено\~трансформатор,\~знеструмлено обладнання\~підприємства,\~що неможливо\~було терміново\~відновити.\~За таких\~обставин у\~поєднанні з\~зимовим періодом,\~погодними умовами\~(морозі\~зруйновано та\~серйозно пошкоджено\~майно підприємства,\~зокрема котельня\~(насос,\~трубопрові тощо),\~технологічне обладнання\~виробничих цехів\~(трубопроводи,\~теплообмінники,\~насоси,\~систем охолодження\~печей,\~крани,\~засувки тощо).\~Сума збитків,\~безпосередньо від\~авіаудару,\~складає 63,\~млн.\~грн.\~і підприємство\~наразі,\~в сукупності\~обставин воєнного\~часу та\~відсутності власних\~кошті на\~відновлення виробничого\~обладнання,\~не може\~повністю відновити\~діяльність.\~Відновлювали роботи\~було розпочато\~у квітні\~2022,\~наразі вони\~тривають. На даний\~час відновлено\~роботу окремих\~технологічних ділянок\~виробництва,\~розпочато випуск\~продукції,\~разом з\~тим,\~ринки збуту\~суттєво звузились,\~а деякі\~втрачено,\~у тому\~числі через\~неможливість здійснити\~поставку територією\~України внаслідок\~руйнування доріг,\~блокування портів\~та обстрілів,\~що унеможливлює\~страхування вантажів\~та безпечне\~транспортування. Неможливість відновлення\~виробництва пов`язана\~також з\~продовженням бойових\~дій Україні,\~а саме\~здійсненням рф\~ракетних,\~авіа ударів,\~через що\~в Україні\~(Сумській\~області,\~м.\~Суми)\~оголошується повітряна\~тривога,\~в окремі\~дні -\~декілька разів\~на добу,\~ще унеможливлює\~нормальну роботу\~підприємства,\~адже види\~діяльності відповідача\~це виробництво\~сталі і\~металевих виробів\~(зливків,\~блюмів,\~поковок,\~труб)\~(копія\~виписки з\~ЄД додається,\~оригінал знаходиться\~у відповідача)\~потребує дотримання\~визначеної безперервного\~технологічного процесу,\~що не\~може бути\~зупинений чи\~полишений б\~(управління\~операторами (працівниками)\~на час\~повітряної тривоги. Також, відповідач заперечує проти позовної вимоги про стягнення компенсації втрати частин заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Суд установив, що позивач перебувала у трудових відносинах з Дочірнім підприємством\~«Завод обважнених\~бурильних та\~ведучих труб» з 04.11.2019 року по 14.02.2022 року, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.6-8) За вимогами частини 1\~статті 21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до\~статті 115 Кодексу Законів про працю України\~та\~статті 24 Закону України «Про оплату праці»\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Як вбачається з розрахункового листа Дочірнього підприємства\~«Завод обважнених\~бурильних та\~ведучих труб» за лютий 2022 року відповідач заборгував позивачу заробітну плату на загальну суму 58\~960 грн. 61 коп. (а.с.10) У\~статті 34 Закону України «Про оплату праці»\~встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159\~затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок). Так, пунктом 2, 4 Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Приріст індексу споживчих цін, розрахований за період невиплати грошового доходу лютий 2022 р. - червень 2023 р становить 27,6 %. Відповідно до розрахунку позивача сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з лютого 2022 року по червень 2023 року при виплаті заборгованості у червні 2023 року становить 16 273,13 грн. (58\~960,61 х 27,6 / 100) на а.с. 18. Оскільки відповідач доказів на спростування наданого позивачем розрахунку не надав, з Дочірнього підприємства\~«Завод обважнених\~бурильних та\~ведучих труб» на користь [PERSON] , підлягає стягненню компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 16 273,13 грн. Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Так, позивач вважає, що середній заробіток слід обраховувати за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Представник відповідача\~зазначає,\~що позивач\~у лютому\~2022\~року і,\~зокрема,\~у день\~звільнення 14.02.2022\~не працювала,\~що підтверджується\~табелем обліку\~використання робочого\~часу за\~лютий 2022\~року,\~отже відсутні\~підстави для\~стягнення середнього\~заробітку за\~час затримки\~розрахунку. Згідно довідки про середню заробітну плату позивача вбачається, що середньоденна заробітна плата складає 588,60 грн. Час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення з 15.02.2022 по 23.10.2023 року складає більше ніж 6 місяців. Виходячи із принципів справедливості та співмірності, враховуючи розмір заборгованості по заробітній платі позивача, який становив 58 960,61 грн., тому враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року №716/9584/15-ц, суд вважає за необхідне визначити до стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у меншому розмірі. Встановлений ст.117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Якщо відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо роботодавця, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Відшкодування, передбачене ст. 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч.1 ст.9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому ст. 117 КЗпП України. Доводи представника ДП «ОБ та ВТ» з приводу того, що товариство звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, адже це порушення допущено саме внаслідок військової агресії Росії проти України, що відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2021.02.0-7 є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), не заслуговують на увагу, так як роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Крім того, вимоги закону не змінювалися, діюче законодавство зобов`язує роботодавця своєчасно виплачувати працівнику заробітну плату. Разом з тим, зазначені обставини жодним чином не свідчать про неможливість виконання зобов`язання із виплати заробітної плати. Відповідачем не надано жодних доказів неможливості виконання саме цього зобов`язання, як то відсутність грошових коштів та неможливість їх залучення чи то неможливість використання наявних грошових коштів. Враховуючи компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України. З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з ДП «ОБ та ВТ» на користь позивача середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 10 000 грн. (з суми середнього заробітку підлягають стягненню податки та обов`язкові платежі). З огляду\~на викладене,\~ позовні\~вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 58 960,61 грн., та компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 16 273,13 грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 10 000 грн. (з суми середнього заробітку підлягають стягненню податки та обов`язкові платежі). Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: partial