Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Макарівської селищної\~ради Київської\~області (далі - відповідач), про визначення\~додаткового строку\~достатнього для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини,\~як пропущеного\~з поважної\~причини, в якому вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається із двох земельних ділянок та житлового будинку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки являється рідним сином померлої. При цьому, дві дочки померлої та рідні сестри позивача, [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися, подавши до нотаріуса відповідні заяви. Проте, звернувшись до нотаріуса з метою подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері позивач отримав відмову, у зв`язку з тим, що він пропустив визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Основною причиною пропуску строку звернення до нотаріуса позивач вказав те, що 24.02.2022 року стало раптове вторгнення російських окупантів в Україну зі сторони півночі у напрямку столиці держави. Власне смт Макарів та прилеглі до них території були тривалий час окуповані або взяті в облогу ворожив військом, що змусило жителів вказаних територій терміново залишати власний дім та евакуйовуватись у інші безпечні місця, в тому числі і за кордон. Особисто позивач з іншими членами своєї родин також змушений був покидати дім і тривалий час перебував в евакуації на території Польської Республіки. Після повернення в Україну тривалий час продовжувалися і надалі існують поважні причини та перешкоди - повітряні атаки ворога та тривоги, коли припиняється робота установ і організацій, періодичне відключення електроенергії. Позивач мав намір і намагався прийняти спадщину і вчиняв для цього певні початкові дії, однак всі вищевказані обставини у сукупності і стали об`єктивною причиною пропуску визначених законом строків. Тому він переконаний, що строк подачі заяви про прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних та об`єктивних причин і підлягає поновленню із наданням додаткового строку достатнього для звернення до нотаріальної контори. За вказаних обставин позивач на даний час не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, так як нотаріальна контора не має можливості та підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилося після смерті матері, тому змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Враховуючи викладене, позивач просив суд визначити йому додатковий строк терміном один місяць, достатній для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 05.06.2023 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03 серпня 2023 року. Вказаною ухвалою також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву відповідно до\~ст. 178 ЦПК України. У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві\~відповідач вказав,\~що позовні\~вимоги не\~визнає,\~посилаючись на\~те,\~що позивачем\~до позовної\~заяви не\~додано доказів\~того,\~що у\~зв`язку з\~раптовим вторгненням\~російської армії\~в Україну\~24.02.2022\~року,\~він виїжджав\~з території\~України до\~Польської Республіки.\~Окрім того,\~спростовуючи доводи\~позивача викладені\~в позові,\~вказав,\~що територія\~Макарівської селищної\~територіальної громади\~внаслідок вторгнення\~збройних сил\~російської федерації\~перебувала в\~окупації (частково)\~лише в\~період з\~27.02.2022\~по 31.03.2022,\~і після\~цієї дати\~ установи,\~підприємства,\~організації,\~суб`єкти підприємницької\~діяльності,\~тощо,\~на її\~території працюють\~та надають\~послуги в\~штатному режимі\~з дотриманням\~обмежень правового\~режиму воєнного\~стану та\~поточної ситуації.\~Таким чином,\~на думку\~відповідача,\~позивачем не\~надано доказів\~існування поважних\~причин пропуску\~строку для\~прийняття спадщини.\~Окрім того,\~відповідач вказав,\~що відповідно\~до листа\~Міністерства юстиції\~України від\~29.06.2022\~року щодо\~вчинення нотаріальних\~дій в\~умовах воєнного\~стану (на\~виконання постанови\~Кабінету Міністрів\~України від\~24.06.2022\~року №719),\~в умовах\~воєнного або\~надзвичайного стану\~спадкова справа\~заводиться за\~зверненням заявника\~будь-яким\~нотаріусом України,\~незалежно від\~місця відкриття\~спадщини.\~Таким чином\~у спадкоємця,\~який перебуває\~за межами\~країни є\~можливість звернутися\~із відповідною\~заявою про\~прийняття спадщини\~до Посольства\~України,\~яке виконує\~консульські функції,\~або подати\~заяву при\~прийняття спадщини\~до нотаріальної\~контори за\~місцем відкриття\~спадщини через\~засоби поштового\~зв`язку. Відповідач вважає, що позивачем доказів в розумінні вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України, які б вказували на наявність непереборних труднощів, зокрема того, що останній в період з 25.11.2021 по 25.09.2022 не мав об`єктивної можливості у передбачений законом строк звернутися нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини суду не надано, при цьому, навіть у екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини. Тому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 03.08.2023 року за клопотанням відповідача витребувано з Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601) інформацію про перетинання державного кордону України (виїзд/в`їзд) в період після 24.02.2022 року наступним громадянином України: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] . Підготовче засідання відкладено на 28.09.2023 року. Витребувана інформація надійшла до суду 24.08.2023 року та приєднана до матеріалів справи. Ухвалою суду від 28.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.10.2023 року. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Згідно поданої представником позивача заяви просив судовий розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання 16.10.2023 року не з`явився. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с. 7, 8), яка на день смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із двох земельних ділянок та житлового будинку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-17). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки являється рідним сином померлої. Інші спадкоємці - дочки померлої та рідні сестри позивача, [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися, подавши до нотаріуса відповідні заяви (а.с. 10, 11). Позивач звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері отримав відмову, у зв`язку з тим, що він пропустив визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 18). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру від 25.05.2023 року наданого приватним нотаріусом Ольшевським В.С., інформація у Спадковому реєстрі щодо заведеної спадкової справи та виданих на її підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] відсутня (а.с. 19). Щодо поважності пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері позивач вказав, що 24.02.2022 року стало раптове вторгнення російських окупантів в Україну зі сторони півночі у напрямку столиці держави. Власне смт Макарів та прилеглі до них території були тривалий час окуповані або взяті в облогу ворожив військом, що змусило жителів вказаних територій терміново залишати власний дім та евакуйовуватись у інші безпечні місця, в тому числі і за кордон. Особисто позивач з іншими членами своєї родин також змушений був покидати дім і тривалий час перебував в евакуації на території Польської Республіки. Після повернення в Україну тривалий час продовжувалися і надалі існують поважні причини та перешкоди - повітряні атаки ворога та тривоги, коли припиняється робота установ і організацій, періодичне відключення електроенергії. Позивач мав намір і намагався прийняти спадщину і вчиняв для цього певні початкові дії, однак всі вищевказані обставини у сукупності і стали об`єктивною причиною пропуску визначених законом строків. Так, з інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України про перетинання державного кордону України (виїзд/в`їзд) в період після 24.02.2022 року наступним громадянином України: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] , яка надійшла до суду 24.08.2023 року, встановлено, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином України [PERSON] , [INFO] в період з 24.02.2022 по 16.08.2023 (станом на 15:50) в базі даних не виявлено (а.с. 51). Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих сторонами доказів у їх сукупності на підтвердження своїх обґрунтувань та заперечень, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем не доведено тих обставин на які він посилався як на підставу своїх вимог, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed