Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] . Подружніх стосунків сторони не підтримують. Позивачка буде звертатись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Наразі [PERSON] перебуває у декретній відпустці, отримує на місяць 800 грн., інших доходів не має. Зазначеної виплати категорично не вистачає на утримання сина. Відповідач має постійну роботу, є лейтенантом поліції ОРУП 1 ГУНП в Одеській області на посаді інспектора поліції. В позасудовому порядку вирішити питання щодо стягнення аліментів не вдалось. Відповідач участі у вихованні та утриманні сина не приймає, дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, однак, з урахуванням потреб дитини, самостійно забезпечити матеріально сина позивачка не має змоги, через що вона була змушена звернутись до суду із даним позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 від доходів чоловіка на утримання сина та 1/6 від доходів чоловіка на її утримання до досягнення спільної дитини трьох річного віку. Ухвалою суду від 27 червня 2023 року відкрито спрощене провадження у справі. Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року від Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради було витребувано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо наявності зареєстрованого права власності на нерухоме майно за громадянином України [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Не погоджуючись із вимогами позивача, від представника відповідача надійшов відзив на позов в якому адвокат просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/5 частини усіх видів доходу на утримання дитини та 1/8 частини від усіх видів доходу на утримання дружини до трьох років сина. Відзив обґрунтовано тим, що твердження позивача, про те що батько дитини не приймає участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні є неправдивими, [PERSON] любить свою дитину та приймає участь у її забезпеченні з урахуванням своїх можливостей та потреб дитини. Крім того, на утриманні відповідача також знаходиться його мати, яка є інвалідом 2-ї групи. Відповідач, враховуючи місце роботи, вимушений винаймати житло за 5500 грн. Посилаючись на ЗУ «Про державний бюджет України 2023 року», яким визначено, що прожитковий мінімум на дитину до 6 років, складає 2272 грн., прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, складає 2093 грн., з урахуванням розміру заробітної плати відповідача у розмірі 31 726 грн., [PERSON] має можливість сплачувати аліменти, у розмірі, що визначено у відзиві. Позивачка в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти на користь неї на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття дитини та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитини трьох річного віку. При цьому позивачка заперечувала проти поданого до суду відзиву на позов, оскільки відповідач прописаний в 3-х кімнатній квартирі, після смерті батька залишилось, в тому числі, нерухоме майно, яке успадковує відповідач, а мати відповідача, окрім пенсії, має додатковий дохід з оренди складу. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, підтримав раніше поданий ним відзив, вважає, що позов слід задовольнити частково. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 02.03.2022 року Авангардівською селищною радою Одеського району Одеської області про що складено актовий запис № 18 (а.с. 12). Від шлюбних відносин мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 294, що зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального (а.с. 13). Позивачка [PERSON] займає посаду Асистента фармацевта ТОВ «АВ ЛІКИ», та наразі знаходиться у декретній відпустці, про що надана довідка від 08.05.2023 року № 08/05-2023/1 (а.с. 9). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно з частиною другою статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частинами першою, другою статті 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із статтями 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] просила стягнути аліменти на утримання дитини у частці від доходу батька, а саме у розмірі 1/4 частки його доходу. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Також, позивачка просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитини трьох річного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини (ст. 85 СК України). Тобто, СК України визначено виключний перелік зупинення таких стягнень відносно дружини. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що будь-які витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід ураховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення аліментів, а також їхній розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Відповідач не погоджується з розміром аліментів, що бажає отримувати позивачка, оскільки має на утриманні мати пенсійного віку, інваліда 2-ї групи, а також мін змушений винаймати житло, що пов`язано з його місцем роботи. Суд, ознайомився з наданими відповідачем документами про те, що ним 08.04.2023 року укладено договір найму житлового приміщення на строк з 08.04.2023 р. до 08.10.2023 р. з оплатою 5500 грн. (а.с. 43). Відповідно довідки про доходи наданої ГУ НП в Одеській області № 714 від 31.08.2023 р. з місця роботи відповідача, за період з березня 2023 року по серпень 2023 року [PERSON] отримав дохід за винятком утримань у розмірі 178 875,01 грн. (а.с. 47). Матір відповідача відповідно пенсійного посвідчення серії [NUMBER] є інвалідом 2 групи, та згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] помер батько відповідача (а.с. 46, 48, 49). Щодо вищевказаних доказів, суд зазначає, що на час вирішення спору відповідач є працездатною особою, будь-яких відомостей щодо наявності у нього захворювань не надано, відповідач працює, має стабільний, достатній заробіток на місяць, а саме близько 30 000 грн., на місяць, що на думку суду в реаліях сьогодення є достатнім для здійснення, в тому числі виплати аліментів на дитину та на дружину. [PERSON] не є батьком інших дітей, не є усиновлювачем інших дітей, або опікуном недієздатної особи. Крім того, відповідачем не доведено підстави для необхідності найму житла, тим паче договір найму житла, станом на дату розгляду справи, закінчився. Як зазначено у відзиві, згідно ст. 7 ЗУ «Про бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, складає 2093 грн. Суд зазначає, що відповідачем не підтверджено факту відсутності інших осіб, на утриманні кого також може знаходитись [PERSON] (опікуни, інші діти тощо), а також не надано довідки відповідно якої вона, будучи особою пенсійного віку, не продовжує працювати та не отримує пенсію, чи будь-якого іншого доходу. На виконання ухвали суду від 05.10.2023 року про витребування доказів, з Державного реєстру прав надійшла інформація про зареєстроване право власності за [PERSON] , який помер 2018 року, та спадкоємцем якого є відповідач та його мати, що є інвалідом 2- ї групи. Від так, спадкове майно складається з трьох об`єктів нерухомого майна, що також схиляє суд до думки про обґрунтованість позовних вимог (а.с. 63-64). Суд, в будь-якому випадку при визначенні розміру аліментів, враховує майновий стан платника аліментів, та чи спроможний він сплачувати такий розмір аліментів, при цьому визначена сума дійсно може перевищувати мінімальний гарантований розмір, оскільки законодавством України закріплено виключно гарантований державою рівень мінімального матеріального забезпечення дитини, у тому числі до досягнення нею певного віку, задля захисту її прав. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. На думку суду, посилання відповідача, не можуть слугувати підставою для визначення іншого розміру аліментів, ним не надано суду доказів неможливості надання своїй дитині допомоги на її утримання, а також на утримання жінки, у розмірі, що заявлено позивачем. На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, зважаючи, що відповідач має постійне місце роботи, отримує регулярний дохід, враховуючи задовільний стан здоров`я відповідача, відсутність будь - яких стягнень за виконавчими листами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитини трьох річного віку, на її утримання. Визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені Конституцією України та законами України (зокрема, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 N 2017-III, Законом України «Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 N 966-XIV), що включають право відповідача на достатній життєвий рівень для себе не нижчий прожиткового мінімуму. Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір, позивачі - у справах про стягнення аліментів, звільненні від сплати судового збору при подачі позовної заяви. Тому, судовий збір, який станом на 2023 рік складає 1073,60 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів на дитину та 1073,60 грн. за другу позовну вимогу - про стягнення аліментів на дружину, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved