Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

01 серпня 2023 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 30 травня 2020 року; шлюб зареєстрований Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за актовим записом № 296. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися у березні 2022 року і на теперішній час вони проживають окремо, у кожного своє особисте життя, сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, не мають спільного сімейного бюджету. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, причиною стало те, що зникли почуття взаємної поваги та розуміння, подружжя має різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, тому просить шлюб розірвати. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] а [PERSON] зареєстрований 30 травня 2020 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південнно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за актовим записом № 296 (арк.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (арк.с. 7). Як зазначила позивачка шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися у березні 2022 року і на теперішній час вони проживають окремо, у кожного своє особисте життя, сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, не мають спільного сімейного бюджету. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Причиною фактичного припинення подружніх стосунків згідно позовної заяви стало те, що зникли почуття взаємної поваги та розуміння, подружжя має різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, тому просить шлюб розірвати. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу стане примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивача так і відповідача, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved