Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

В жовтні 2023 року [PERSON] звернувся із заявою до суду про усиновлення ним [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що 06 вересня 2023 року уклав шлюб із [PERSON] , яка мала дошлюбну дитину [PERSON] . Відомості про батька дитини у свідоцтві про народження дитини вказані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач вказує, що однією сім`єю із матір`ю дитини проживає більше трьох років, між ним та дитиною склалися споріднені стосунки, вказує, що ставиться до неї, як до рідної доньки, тому бажає усиновити доньку та внести зміни до актового запису про народження останньої, щодо по-батькові дитини та відомостей про батька. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду колегіально судом присяжних у закритому судовому засіданні. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, з мотивів наведених у заяві просив задовольнити, вказав, що дитина за весь час спільного проживання вважає його своїм батьком, з правовими наслідками усиновлення дитини та її станом здоров`я він ознайомлений. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вказала, що підтримує усиновлення її чоловіком [PERSON] її дошлюбної доньки [PERSON] , пояснила, що донька дуже прихильно відноситься до нього, чоловік відноситься до неї як до рідної. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації - Лейченко Н.М. в судовому засіданні заяву підтримала, не заперечує щодо усиновлення [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Представник заінтересованої особи Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи галдежним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, напрвив на адресу суду заяву про розгляд без його участі. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення мотивуючи це наступним. Судом встановлено, що 06 вересня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис №1443, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . На момент укладення шлюбу [PERSON] мала малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.12.2018. Згідно вказаного свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст.135 СК України №00041268788 від 05.09.2023, відомості про батька [PERSON] - [PERSON] зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Заявник разом з дружиною [PERSON] та її донькою [PERSON] проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 13.01.2022. Згідно акту обстеження умов проживання від 29 вересня 2023 року, затвердженого начальником Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Федоровою Л., вбачається, що за адресою [ADDRESS] , проживають разом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Умови проживання сім`ї належні, квартира облаштована меблями, побутовою технікою, речами повсякденного користування, наявні водо-, газо-, електропостачання. [PERSON] має дитяче ліжко для сну, дитячий письмовий стіл, забезпечена одягом, взуттям та розвиваючими іграшками. Рішення про усиновлення дитини обдумане та виважене. Таким чином, за місцем проживання заявника створені всі умови для проживання та розвитку малолітньої [PERSON] . Відповідно до висновку про стан здоров`я заявника від 12.09.2023, виданого КНП «Центр первинної медичної допомоги №2», медичних протипоказань у останнього для усиновлення дитини не виявлено, на обліку у лікаря-психіатра [PERSON] не перебуває. Згідно даних, встановлених судом в ході розгляду заяви, [PERSON] працевлаштований у ФОП [PERSON] адміністратором бази даних, отримує стабільний дохід. При цьому, [PERSON] станом на 12.09.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини №495 від 12.09.2023, у [PERSON] , [INFO] , функціональний розлад гепатобіліарної системи. Суд бере до уваги висновок Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність усиновлення від 04.10.2023, відповідно до якого державна адміністрація вважає усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. При цьому, мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] надала згоду на усиновлення доньки її чоловіком [PERSON] що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою від 14.09.2023. Встановленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Так, згідно ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч. ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути надана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 217 СК України). Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ст. 223 СК України). Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При встановленні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (ст. 224 СК України). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до п. 8 вказаної постанови, за змістом ст. 217 СК у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. При цьому необхідно враховувати, що до набрання рішенням суду про усиновлення законної сили кожен із батьків може відкликати свою згоду незалежно від мотивів. Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ст. 225 СК України). Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача, у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини (ст. 229 СК України). Відповідно до вимог ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS № 58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Принцип 6 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Аналізуючи наявні у справі докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] про усиновлення, оскільки заявником надано всі передбачені законодавством України документи, що дозволяють заявнику усиновити дитини, в судовому засіданні встановлено, що дитина, мати дитини та заявник бажають цього усиновлення і заявник за станом свого здоров`я та рівнем матеріального забезпечення має змогу і бажає виховувати дитину, піклуватися про неї, здатен забезпечити стабільні і гармонійні умови для життя та розвитку житини. В судовому засіданні не встановлено будь-яких підстав, передбачених чинним законодавством України, відповідно до яких усиновлення не може бути проведене. Суд також вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 229, 231 СК України, задовольнити вимогу заявника та внести зміни до актового запису про народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved