Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 17.06.2006 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 710. Позовні вимоги обгрунував тим, що 17.06.2006 він зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що був складений відповідний актовий запис № 710 та видано свідоцтво про шлюб. Від спільного шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, у них різні бачення сім`ї та родинних цінностей, не співпадають варіанти вирішення життєвих проблем, з якими стикається їх сім`я. Моральною основою шлюбу є почуття любові, повага, підтримка та взаєморозуміння. Проте, як зазначає позивач, вони давно втратили ці почуття, стали один одному чужими людьми та фактично припинили шлюбні відносини, тому просив розірвати шлюб. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.08.2023 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву. 11.09.2023 від представника відповідача [PERSON] адвоката Стратілатова К.Г. надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що відповідач заперечує обставини на яких грунтуються позовні вимоги, однак не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказав, що 17.06.2006 між сторонами було укладено шлюб в якому у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 2006 року їх сім`я проживала в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Позивач з 2020 року працює за контрактом у м. Черкаси, у зв`язку з цим в робочі дні перебував у м. Черкаси, однак вихідні проводив із сім`єю в м. Києві та шлюбні відносини з відповідачем не припиняв. В кінці серпня 2023 року позивач повідомив про припинення шлюбних відносин та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Оскільки позивач не бажає продовжувати шлюбні відносини, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, однак просить суд після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В прохальній частині відзиву на позовну заяву її представник адвокат Стратілатова К.Г. просив проводити розгляд справи без участі відповідача. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17.06.2006 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 710, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16.11.2022. Від даного шлюбу мають двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із позовної заяви, спільне життя у подружжя не склалося, у зв`язку з чим вони фактично припинили шлюбі відносини. За змістом положень частини 1 статті 51 Конституції України, частини 1 статті 21 СК України, частини 1 статті 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105, частиною 1 статті 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги фактичні обставини справи, відносини між подружжям, а також визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу відповідачу, за її заявою, слід повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] », що відповідає приписам частини 1 статті 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved