Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

26 вересня 2022 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, яким просив, уточнивши склад сторін у справі, стягнути солідарно з Головного управління Національної поліції в Київській області, Київської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України моральну шкоду в розмірі 400\~000 грн. 00 коп. Вимоги обгрунтовано тим, що 23 квітня 2019 року будівельна бригада Товариства з обмеженою відповідальністю «БМУ-53» (далі по тексту ТОВ «БМУ-53») почала проводити будівельні роботи на належній позивачу земельній ділянці за адресою : [ADDRESS] при цьому руйнувала зелені насадження, розкопувала ділянку позивача, поводились агресивно, погрожували [PERSON] та його батькам. Три рази позивача було жорстоко побито будівельниками на його ж земельній ділянці при відстоюванні власних прав та майна. Неодноразові виклики поліції жодного результату не дали. Більш того, судовими рішеннями у справах за № 320/5443/19 від 10 вересня 2020 року та № 359/3686/20 від 23 липня 2021 року було встановлено факт бездіяльності патрульної поліції та неетичні висловлювання з боку патрульної поліції на адресу батьків позивача. Крім того, [PERSON] звернувся із заявами до органів досудового розслідування, у зв`язку з чим 24 червня 2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань (далі по тексту - ЄРДР) зареєстровано кримінальне провадження № 42019111100000126 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України; 26 червня 2019 року в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 12019110100001101 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України; 07 серпня 2019 року в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 42019111100000145 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Через недотримання розумних строків, відверте порушення прав позивача як потерпілого слідчими і прокурорами, [PERSON] був вимушений звертатися зі скаргами до слідчих суддів Бориспільського міськрайонного суду Київської області з метою спонукання орган досудового розслідування розглянути його чисельні клопотання, подані в рамках кримінальних проваджень, та з метою скасування неодноразово необгрунтовано винесе-них постанов про закриття вищевказаних кримінальних проваджень. Разом з тим, слідчі і надалі не проявляли належної ініціативи у встановленні істини по справі та оцінці доказів, бездіяли, користуючись відсутністю якісного процесуального керівництва з боку прокура-тури, які не проявляли належного сумління при здійсненні процесуального керівництва досудового розслідування. Наведене, в свою чергу, призвело до зневіри позивача до органів досудового розслідування та прокуратури, спричинило моральну шкоду через неможливість захисти-ти власні права та майно, непритягнення винних осіб до відповідальності, насміхання з нього будівельників, які наразі продовжують працювати охоронцями на зведеному об`єкті, яку позивач оцінив в розмірі 400\~000 грн. 00 коп. Зважаючи на вказане та вимоги ст. 56 Конституції України, ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1172, 1174 ЦК України [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 31 жовтня 2022 року Головне управління Національної поліції в Київській області подало відзив на позов, яким просило відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. Зазначили, що Головним управлінням не вчинено жодних дій, передбачених у ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», щодо [PERSON] .. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення управлінням щодо нього незаконних дій. Реалізація механізму оскарження постанов слідчого у розумінні ст. 23 ЦК України не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав особи. В свою чергу, судові рішення про задоволення скарг [PERSON] , який позивачем у цій справі, на дії (бездіяльність) та процесуальні рішення слідчих не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди. 02 листопада 2022 року Київська обласна прокуратура подала відзив на позов, яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] зважаючи на те, що згідно ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно вимог цього кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. В свою чергу, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності посадових осіб саме по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої, й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної або матеріальної шкоди (правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі за № 686/27885/19). Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди, згідно вимог ст. 56 Конституції України та ст. 1173 ЦК України необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме : протиправна поведінка, розмір шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправності (незаконності) поведінки органу державної влади та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Щодо розміру моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, прокуратура зазначила, що сума присудженого відшкодування не має бути джерелом незаконного збагачення. Ухвалою суду від 07 грудня 2022 року до справи в якості співвідповідача залучено Державну казначейську службу України. 10 січня 2023 року від Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області надійшов відзив, яким просили відмовити у задоволенні позову саме до цієї сторони. Наведене обгрунтовано тим, що шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою. Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК України). Відповідно ст. 1174 ЦКУ\~шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, АРК або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Казначейство за своїми функціональними обов`язками не є учасником спірних правовід-носин і не володіє будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідач жодних прав та інтересів позивача не порушував, не вступав у правовідносини з ними і жодної шкоди [PERSON] не завдав. Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року клопотання позивача задоволено та витребувано у Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області кримінальні провадження за № 42019111100000126, 12019110100001101 та 42019111100000145. На неодноразові звернення головуючого у справі до Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області та на виконання даної ухвали суду надано матеріали кримінальних проваджень за номерами 12019110100001101 та 42019111100000145. Проте, місце-знаходження кримінального провадження за № 42019111100000126 органу досудового розслідування невідоме, а тому не надано до суду. Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року у справі закрите підготовче провадження та призначено її до розгляду по суті з викликом і повідомленням сторін. Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання Головне управління Національної поліції в Київській області та Державної казначейської служби України своїх представників до суду не направили, заяв чи клопотань до суду не подали, про причини неявки суд не повідомили. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та, з урахуванням уточнення складу відповідачів, просив пропорційно стягнути з них на власну користь моральну шкоду в розмірі 400\~000 грн. 00 коп. Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві, який подано до справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи з наявними в ній доказами, а також матеріали кримінальних проваджень за номерами 12019110100001101\~та 42019111100000145,виконавши всі вимоги цивільного процесуаль-ного законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши її у відповід-ності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2\~передбачено, що відповідно ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~1\~ст.\~5\~ ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встанов-леному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст.\~12,\~81,\~89\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що 26 червня 2019 року в ЄРДР, на підставі ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2019 року, зареєстровано кримінальне провадження № 12019110100001101 за ч. 1 ст. 125 КК України. У зв`язку з цим 27 червня 2019 року заступник начальника Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області начальник слідчого відділу В.О.Луговий дав слідчому слідчого відділу капітану Савенковій Н.М. доручення на проведення досудового розслідування. Слідчий Слідчого відділу А.О.Уманець, відповідно вимог ч. 6 ст. 214 КПК України, направив керівнику Бориспільської місцевої прокуратури Київської області повідомлення про початок досудового розслідування Дослідженням матеріалів кримінальне провадження № 12019110100001101 встановлено наступне. 18 травня 2019 року від [PERSON] прийнято заяву про вчинене правопорушення та Батальйоном патрульної поліції в м. Бориспіль відібрано пояснення потерпілого. 21 травня 2019 року ГУ НП в Київській області надано направлення в Бориспільське районне відділення комунального закладу Київської обласної ради «Київське обласне бюро судово медичної експертизи» про проведення дослідження з метою встановлення ступеню тяжкості та характеру завданих [PERSON] тілесних ушкоджень. За висновком експертного обстеження від 24 травня 2019 року у [PERSON] виявлено синці та садна на руках, синці на грудях, животі та лівому коліні. Виявлені ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Згідно Висновку Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області від 28 травня 2019 року вбачається, що 18 травня 2019 року в денну пору доби за адресою : [ADDRESS] поблизу земельної ділянки у [PERSON] проходить будівництво багатоповерхового будинку, під час якого між будівельниками та заявником стався конфлікт, внаслідок якого [PERSON] завдано фізичного болю. Перевірку по даному зверненню закінчено, а матеріали направлено до архіву Бориспільського ВП. 02 липня 2019 року позивачу слідчим Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області Савенковою Н.М. вручено [PERSON] пам`ятку про процесуальні права та обов`язки та допитано його в якості потерпілого. 08 липня 2019 року в якості свідків слідчим Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області Савенковою Н.М. допитано [PERSON] , [PERSON] 02 та 10 липня 2019 року позивачем подано до слідчого органу два клопотання про долучення доказів у виді фотознімків та CD-диску із записами, витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 42019111100000126 за ч. 1 ст. 125 КК України, ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2019 року, якою скаргу [PERSON] задоволено та зобов`язано посадових осіб Бориспільської місцевої прокуратури внести до ЄРДР відомостві про скоєне кримінальне правопорушення на підставі заяви позивача від 15 травня 2019 року. Результату розгляду органом досудового слідства даних клопотань матеріали кримінального провадження не містять. Разом з цим, 30 липня 2019 року слідчим Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області Савенковою Н.М. винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2019 року скаргу [PERSON] задоволено та скасовано вищевказану постанову про закриття кримінального провадження, зобов`язано орган досудового слідства продов-жити розслідування. 08 травня 2020 року матеріали кримінального провадження № 12019110100001101 направлено Бориспільською місцевою прокуратурою до СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області для продовження здійснення досудового розслідування. Тобто, матеріали даного виконавчого провадження знаходились протягом восьми місяців в Бориспільській місцевій прокуратурі без жодного реагування та вказівок слідчому органу. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року скаргу [PERSON] задоволено та зобов`язано керівника Бориспільської місцевої прокуратури розглянути скаргу заявника на недотримання розумних строків під час досудового розслідування за № 34-3948 вх 20 від 05 травня 2020 року. Листом від 03 червня 2020 року прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Шиленко Я.А. надав вказівки щодо проведення ряду слідчих дій у кримінальному провадженні та вимагала орган досудового слідства організувати належним чином досудове розслідуван-ня та про хід розслідування повідомити прокуратуру в строк до 22 червня 2020 року. Постановою заступника начальника другого відділення слідчого відділу Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області майором поліції Ломовцевим О.С. від 25 червня 2020 року закрито кримінальне провадження № 12019110100001101 у зв`язку з відсутністю об`єктивних та / чи суб`єктивних ознак злочину. Варто зазначити, що після отримання органом досудового розслідування від прокуратури даних матеріалів слідчими не було вчинено жодних слідчих та / чи процесуальних дій. Докази протилежного в матеріалах кримінального провадження № 12019110100001101 відсутні. Як і проігноровано вимоги прокурора Шиленка Я.А. зазначені в листі від 03 червня 2020 року. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2020 року скаргу [PERSON] задоволено частково та зобов`язано слідчого Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області протягом 3-х днів з дня надходження даної ухвали слідчого судді розглянути в порядку ст. 220 КПК України клопотання потерпілого від 05 травня 2020 рку про виконання слідчих дій щодо звернення слідчого до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів і вилучення з камер ТОВ «БМУ-53» записів спостереження за 23 квітня, 17, 18 травня 2019 року; вилучити у осіб, які знімали побиття [PERSON] на телефони, відеозаписи; встановити та допитати осіб з будівельної бригади і охоронців ТОВ «БМУ-53», які побили [PERSON] . Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року скаргу [PERSON] задоволено та скасовано постанову заступника начальника другого відділення слідчого відділу Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області майором поліції Ломовцевим О.С. від 25 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 12019110100001101. Постановами Бориспільської місцевої прокуратури від 23 листопада 2020 року визначено відділ дізнання Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області як орган, що буде здійснювати подальше досудове розслідування кримінального провадження за № 12019110100001101 та призначено групу прокурорів у даному провадженні. Постановою інспектора сектору дізнання Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції Петрусь А.С. від 30 грудня 2020 року кримінальне провадження закрите у зв`язку з тим, що встановити прямих свідків чи очевидців події неможливо, що унеможливлює довести вину та притягнути до кримінальної відповідальності винних осіб. Варто зазначити, що цього разу органом досудового слідства не тільки не вжито жодних процесуальних дій з моменту отримання матеріалів кримінального провадження з прокуратури та й не виконано вимоги ухвали слідчого судді Бориспільського міськ-районного суду Київської області від 25 червня 2020 року. Докази протилежного в матеріалах кримінального провадження за № 12019110100001101 відсутні. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2021 року скаргу [PERSON] задоволено та скасовано постанову інспектора сектору дізнання Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції Петрусь А.С. від 30 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження. Постановами Бориспільської окружної прокуратури від 26 жовтня 2022 року призначено групу прокурорів та визначено орган досудового розслідування, а саме сектор дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області з метою розслідування кримінального провадження за № 12019110100001101. Також постановою Бориспільської окружної прокуратури від 26 жовтня 2022 року скасовано постанову інспектора сектору дізнання Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції Петрусь А.С. від 30 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження. Наведене, в свою чергу, свідчить про відсутність протягом тривалого часу (з липня 2021 року) жодного руху в розслідуванні даного кримінального провадження органом досудо-вого розслідування, оскільки його матеріали не містять абсолютно ніяких доказів протилежно. Дії ж прокуратури свідчать про необізнаність про рух досудового розслідування в кримінальному проваджені за № 12019110100001101, оскільки група прокурорів у даному проваджені вже неодноразово призначалась та попередньо вже визначено орган досудового розслідування відповідальний за його розслідування. Більш того, скасовувавши постановою від 26 жовтня 2022 року постанову інспектора сектору дізнання Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції Петрусь А.С. від 30 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження, Бориспільська окружна прокуратура додатково підтвердила факт необізна-ності з дійсними обставинами досудового розслідування та про наявність ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2021 року, якою більш як рік тому вже скасовано постанову інспектора дізнання від 30 грудня 2020 року. Наведене в сукупності свідчить про надмірно тривале (протягом 4-х років) та неефективне розслідування кримінального провадження за № 12019110100001101 органом досудового розслідування, неналежний контроль зі сторони прокуратури за його розслідуванням, нехтування слідчим відділом вказівок прокурора та невиконання ухвал слідчих суддів. Суд також звертає увагу на те, що частина ухвал слідчих суддів, які приєднано позивачем до позову як докази, взагалі відсутні в матеріалах дослідженого кримінального провад-ження за № 12019110100001101. Шляхом дослідження матеріалів кримінального провадження за № 42019111100000145, відомості про яке внесено до ЄРДС 07 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, судом встановлено наступне. Згідно відомостей, зазначених у витягу з ЄРДС кримінальне провадження зареєстроване та відомості про нього внесено на підставі ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2019 року. Постановою Бориспільської місцевої прокуратури від 07 серпня 2019 року призначено групу прокурорів у даному кримінальному проваджені. 04 липня 2019 року [PERSON] звернувся з заявою до Бориспільської місцевої прокуратури та наголосив на тому, що в ухвалі слідчого судді від 23 травня 2019 року вказано, що до ЄРДР потрібно вести відомості не лише щодо «нанесення тілесних ушкоджень невідомими особами», а також щодо «вчинення самоправних дій на земельній ділянці» та просив внести до ЄРДР також кваліфікацію за ст. 356 КК України. Дане звернення позивача скеровано листом від 08 липня 2019 року Бориспільською місцевою прокуратурою до СВ Бориспільського ВП ГУ НА в Київській області. Крім того, листом від 07 серпня 2019 року направленим Бориспільською місцевою прокуратурою до СВ Бориспільського ВП ГУ НА в Київській області (отримано 12 серпня 2019 року) зобов`язано орган досудового розслідування вжити заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки та прийняти законні процесуальні рішення. Призначити слідчого у даному кримінальному провадженні. 23 серпня 2019 року, не вчинивши жодних слідчих дій, слідчим СВ Бориспільського ВП ГУ НА в Київській області Малаціон А.В. закрито кримінальне провадження у зв`язку з тим, що в ході розслідування встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2020 року скаргу [PERSON] задоволено та скасовано постанову слідчого від 23 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження. 18 квітня 2020 року слідчим СВ Бориспільського ВП ГУ НА в Київській області Малаціон А.В. закрито кримінальне провадження з тих же підстав, що були вказані в постанові слідчого від 23 серпня 2019 року. При цьому, матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів вчинення органом досудового розслідування та вчинення будь яких слідчих дій. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2020 року скаргу [PERSON] задоволено та скасовано постанову слідчого від 18 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження. Зобов`язано слідчого невідкладно звернутись до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у криміналь-ному проваджені за № 42019111100000145. 20 серпня 2020 року [PERSON] звернувся з заявою до СВ Бориспільського ВП ГУ НА в Київській області, якою просив : допитати його, як потерпілого та [PERSON] , [PERSON] , як свідків; встановити і допитати осіб з будівельної бригади «БМУ - 53», які проводили незаконні будівельні роботи на земельній ділянці [PERSON] ; призначити експертизу з метою встановлення розміру збитків, заподіяних незаконними будівельними роботами на земельній ділянці [PERSON] .. Листом від 20 серпня 2020 року СВ Бориспільського ВП ГУ НА в Київській області повідомило [PERSON] про те, що матеріали кримінального провадження направлено до Бориспільської місцевої прокуратури з метою визначення підслідності. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2020 року скаргу [PERSON] задоволено та зобовязано слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області розглянути клопотання [PERSON] від 20 серпня 2020 року. Матеріали кримінального провадження не містять доказів виконання даної ухвали слідчого судді та розгляду клопотання [PERSON] від 20 серпня 2020 року та, відповідно, вчинення процесуальних дій. 18 листопада 2020 року постановою Бориспільської місцевої прокуратури підслідність у кримінальному проваджені за № 42019111100000145 визначено за сектором дізнання Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області. Постановою інспектора сектору дізнання Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області Гопкало В.Ю. від 04 грудня 2020 року кримінальне провадження за № 42019111100000145 закрите у зв`язку з відсутністю в діянні ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2021 року скаргу [PERSON] задоволено та скасовано вказану вище постанову інспектора дізнання від 04 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження. Постановою дізнавача сектору дізнання Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області Гопкало В.Ю. від 06 вересня 2021 року кримінальне провадження знову закрите у зв`язку з відсутністю в діянні ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. При цьому суд звертає увагу на те, що сектором дізнання Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області не вчинено у даному кримінальному провадженні жодних слідчих дій. Докази протилежного відсутні як в матеріалах цивільної справи, так і в матеріалах кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2023 року скаргу [PERSON] задоволено та скасовано постанову дізнавача сектору дізнання Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області Гопкало В.Ю. від 06 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження. В подальшому, жодні слідчі чи процесуальні дії сектором дізнання Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області у даному кримінальному провадженні не вчинялись, прокуратура, як процесуальний керівник, хід розслідування не контролює, вказівок не надає, у зв`язку з чим кримінальне правопорушення не розслідується. Згідно листа Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 05 липня 2023 року за № 7/1718 та листа Бориспільської окружної прокуратури від 06 липня 2023 року за № 51-4051 вих-23 місцезнаходження матеріалів кримінального провадження за № 42019111100000126 невідоме. У зв`язку з цим, суд позбавлений можливості дослідити його. Разом з тим, на підставі приєднаних позивачем до справи доказів судом встановлено, що в провадженні Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області перебувало виконавче провадження № 42019111100000126, відомості про яке внесено до ЄРДР 27 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2020 року скаргу [PERSON] задоволено частково та зобов`язано слідчого Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області протягом трьох днів з дня надходження даної ухвали розглянути в порядку ст. 220 КПК України клопотання потерпілого [PERSON] про виконання слідчих і процесуальних дій, а саме : допитани [PERSON] та [PERSON] , як свідків; звернутись до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів і вилучення у компанії «БМУ-53» записів камер спостереження за 23 квітня, 17-18 травня 2019 року, на яких зафіксоване побиття [PERSON] ; звернутись до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів і вилучення їх у осіб, які знімали побиття [PERSON] на мобільні телефони, відповідні відеозаписи і фотографії цих осіб; встановити та допитати осіб із будівельної бригади і охоронців компанії «БМУ-53», які побили [PERSON] ; призначити судово медичну експертизу [PERSON] з метою встановлення завданої шкоди здоров`ю потерпілого; провести слідчий експеримент з метою встановлення механізму отримання [PERSON] тілесних ушкоджень. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2020 року скаргу [PERSON] задоволено та скасовано постанову слідчого Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області від 30 червня 2020 року про закриття кримінального провадження. 03 грудня слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області постановлено ухвалу, якою скаргу [PERSON] задоволено та скасовано постанову слідчого Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області від 14 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 42019111100000126. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2020 року заяву [PERSON] задоволено та відведено слідчого Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гутник Л.М. та прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Прокопів В.М. від подальшої участі у кримінальному проваджені № 42019111100000126. Листом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2021 року [PERSON] повідомлено про те, що у кримінальному проваджені за № 42019111100000126 вирішується питання щодо передачі матеріалів до органу дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2021 року скаргу [PERSON] задоволено та скасовано постанову слідчого Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області від 14 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження. Дані про подальший рух досудового розслідування у даному кримінальному провадженні суду невідомі. Разом з тим, прокурор в судовому засіданні повідомив, що всі три кримінальні провадження поновлені та в них здійснюється досудове розслідування. Відповідно вимог ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані, прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. У роз`ясненнях Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року за № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ, справ про адміністративні правопорушення» вказано, що критеріями для визначення розумності строків під час кримінального провадження є складність кримінального провадження: поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень. Європейський суд з прав людини в своїй практиці зазначає, що складність кримінального провадження визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження; кількості учасників провадження (потерпілих, свідків тощо); правової кваліфікації кримінального правопору-шення; наявності на момент проведення досудового розслідування відомостей щодо конкретної особи, яка ймовірно вчинила кримінальне правопорушення; характеру обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні; меж доказування; обсягу матеріалів досудового розслідувань, що об`єднані в одному провадженні; необхід-ності призначення експертиз, їх складності; обсягу та специфіки процесуальних дій, необхіднідності всебічного та повного дослідження обставин кримінального правопору-шення, необхідності отримання міжнародної допомоги в рамках кримінального провад-ження тощо. Оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід врахову-вати належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків (зокрема, щодо явки за викликом слідчого, прокурора, судовим викликом; дотримання умов обраного запобіж-ного заходу; надання у передбачених законом випадках доказів тощо); існування випадків зловживання процесуальними правами тощо. При цьому слід враховувати, що викорис-тання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом. На даний час, доказів протилежного суду не надано, відсутні рішення судів у межах кримінальних проваджень за номерами 12019110100001101, 42019111100000145 та 42019111100000126, де встановлено порушення органом досудового розслідування розумних строків. Водночас, надання оцінки дотриманню органом досудового розсліду-вання розумності строків при здійсненні досудового розслідування не входить до компетенції суду цивільної юрисдикції. Відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 2 ст. 1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно - розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Частиною 6 ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокурату-ри або суду, відшкодовується на загальних підставах. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Шкода є обов`язковою умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду. [PERSON] обґрунтував свої вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок бездіяльності, неефективного та надмірно триваючого розслідування криміналь-них проваджень органом досудового розслідування, яке призвело до чисельних закриттів проваджень, необхідності відновлення кримінальних проваджень шляхом неодноразових звернень позивача до слідчих суддів Бориспільського міськрайонного суду Київської області з скаргами на процесуальні рішення слідчих, невстановленням винних осіб та їх непритягненням до кримінальної відповідальності, нерповеденням жодних слідчих і процесуальних дій слічими і дізнавачами в рамках трьох кримінальних провадженнях, відсутністю належного контролю зі сторони прокурати у здійснення органом досудового розслідування своїх обов`язки. Для наявності підстав для зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно вимог ст. 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач у цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди, і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей 1167, 1174 ЦК України. Відповідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваже-ності та справедливості. Таким чином, вказана норма встановлює повноваження суду щодо визначення розміру моральної шкоди. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи й не повинен призводити до її збагачення, що відповідає висновку, який міститься в рішеннях Верховного Суду України від 18 листопада 2009 року по справі №6- 12041св09, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року по справі № 6-32078св14). Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно вимог ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. У статті 1174 ЦК України вказано, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуван-ням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини (далі\~ЄСПЛ) вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом («Stankov v. Bulgaria» (Станков проти Болгарії) від 12 липня 2007 року). ЄСПЛ у справі «Thoma v. Luxembourg» (Тома проти Люксембургу) від 29 березня 2001 року використав принцип, за яким сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції. При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях ЄСПЛ, який виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях «Thoma v. Luxembourg» (Тома проти Люксембургу)», «Caloc v. France» (Калок проти Франції) та «Niedbala v. Poland» (Недбала проти Польщі) ЄСПЛ дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. Крім того, положеннями ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених п. 1, 3, 4 і 5 ст. 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету (зокрема:\~заробітку та інших грошових доходів, які громадянин втратила внаслідок незаконних дій; сум, сплачених громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; моральної шкоди). Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (ч. 2 ст. 2 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі за № 5023/10655/11 (провадження № 12-161гс18) (пункт 6.22), від 21 серпня 2019 року у справі за № 761/35803/16-ц (провадження № 14-316цс19) (пункт 33), від 18 грудня 2019 року у справі за № 688/2479/16-ц (провадження № 14-447цс19) (пункт 28)), зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі за № 641/8857/17 (провадження № 14-514цс19)). Згідно п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року за № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яка, зокрема здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. Тому відсутня необхідність зазначення у резолютивній частині рішення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перерахову-ватися, або номер чи вид рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача у разі встановлення судом його порушення, та за своє суттю є регламента-цією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповід-них нормативних актах, а не резолютивній частині рішення (пункт 6.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі за № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18)). Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі за № 569/12383/17 (провадження № 61-12864св19), від 08 вересня 2021 року у справі за № 751/7182/19 (провадження № 61-12426св20) та від 08 грудня 2021 року у справі за № 466/5286/19 (провадження № 61-10493св21). Ураховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача та моральних страждань, яких зазнав [PERSON] внаслідок тривалого нерозслідування органом досудового розслідування трьох кримінальних проваджень, де він є потерпілим; відсутністю контролю зі сторони прокуратури за здійсненням досудових розслідувань; триваючими, протягом 4-х років, розслідувань, в рамках яких не вчинено жодних процесуальних чи слідчих дій, в тому числі не допитано навіть позивача, як потерпілого; невиконання органами досудового розслідування вказівок слідчих суддів, наведених в ухвалах, чи вказівок прокурорів, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд дійшов висновку, що [PERSON] завдано моральної шкоди, а тому на його користь з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України слід стягнути 40\~000 грн. 00 коп. на відшкодування завданої моральної шкоди. Відтак, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подачу даного позову. Разом з тим, відповідачем у справі, фактично, є держава, а тому судом не вирішується питання про стягнення на її користь судових витрат в порядку ст. 133, 141 ЦПК України. Враховуючи наведене на

Outcome: partial