Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

16.05.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 16.11.2022 року у Металургійному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №691; після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] »; стягнути з [PERSON] на її користь сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.11.2022 року вона та [PERSON] (далі за текстом відповідач) уклали шлюб. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач, перебуваючи у відрядженні допустив подружню зраду. У зв`язку з цим почуття взаємної любові та поваги було втрачено та сторони зрозуміли, що мають різні погляди на життя. Подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Можливості зберегти сім`ю не має. Подружні відносини між подружжям фактично припинилися в середині грудня 2022 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо один від одного. Спору про спільне майно не має, тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023 року матеріали цивільної справи передано в провадження судді Чернової Н.В. (а.с. 7). Ухвалою суду від 08.06.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.9-10). Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи, надання сторонам строку на примирення на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову за таких підстав. Судом встановлено, що 16 листопада 2022 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне\~прізвище \~ [PERSON] )\~ укладено шлюб, який зареєстрований Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №691, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії № [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено з грудня 2022 року. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, жодних стосунків, притаманних подружжю, не підтримують. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст.110 СК України. Як передбачено ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності\~шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач, діючи через свого представника, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти його розірвання у встановлений законом строк суду не надав, клопотань про надання строку на примирення не заявляв. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємовідносин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.2022 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке суд вважає за можливе змінити з огляду на заявлення позивачем відповідної вимоги стосовно цього. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп., понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.1), стягнути з відповідача на її користь. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Outcome: approved