Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У червні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали б/н, 25 квітня 1997 року Нарсуд, р-н Мінський, реєстраційний номер обтяження 1399122 в Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 1/2 частка якої належала на праві власності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та 1/2 частка якої належить [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказано, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з частини квартира [ADDRESS] . Маючи на меті оформити спадщину після смерті матері, позивач [PERSON] дізнався про наявність арешту на майно померлої. Стверджує, що пропри звернення до державних установ, встановити обставини, мету та строки накладеного арешту не вдалося. Зазначає, що відносно померлої [PERSON] відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження. Наявність обтяження перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину. Вказане стало підставою для звернення до суду із позовом. Процесуальний рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 червня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 05 червня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 13 червня 2023 року. 13 червня 2023 року підготовче засідання відкладено через неявку сторін до 04 липня 2023 року. Ухвалою суду від 13 червня 2023 року витребувано у Двадцять першій київській державній нотаріальній конторі належним чином засвідчену копію спадкової справи (нотаріальний номер 28/2022) щодо майна померлої [INFO] [PERSON] 04 липня 2023 року в підготовчому засіданні оголошено перерву до 27 липня 2023 року з метою отримання відповіді на ухвалу суду від 13 червня 2023 року. 10 липня 2023 року на адресу суду з Двадцять першої київської державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла копія спадкової справи № 02-14/28/2022, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] 27 липня 2023 року від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій [PERSON] просить: зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали б/н, 25 квітня 1997 року Нарсуд, р-н Мінський, реєстраційний номер обтяження 1399122 та ухвали б/н 25 жовтня 2000 року Нарсуд, р-н Мінський , реєстраційний номер обтяження 1442095 в Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 1/2 частка якої належала на праві власності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та 1/2 частка якої належить [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 27 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті на 20 вересня 2023 року. 20 вересня 2023 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою сторін до 11 жовтня 2023 року. Позивач у судове засідання 11 жовтня 2023 року не з`явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 11 жовтня 2023 року не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Від Двадцять першої державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів, без участі належно сповіщених сторін та їх представників. Фактичні обставини справи Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній письмові докази судом встановлено наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.6). Згідно договору купівлі-продажу нерухомості від 14 червня 1995 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). 18 січня 2022 року, спадкоємець померлої [PERSON] звернувся до Двадцять першої державної нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини. 24 вересня 2022 року державним нотаріусом Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири [ADDRESS] . У Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявні обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1399122 зареєстрований 21 жовтня 2004 року, підстава ухвала б/н 25 квітня 1997 року, Нарсуд, р-н Мінський, та арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1399122 1442095 зареєстрований 05 листопада 2004 року, підстава ухвала б/н [INFO] , Нарсуд, р-н Мінський. Згідно довідки складеної старшим секретарем Оболонського районного суду м. Києва від 04 вересня 2023 року, цивільна справа № 2-484/01 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди знищена відповідно до «Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання», затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 11 лютого 2010 року за № 22 за минуванням терміну зберігання. Оригінал рішення знаходиться на зберіганні в архіві суду. Ухвала від 25 квітня 1997 року на зберіганні відсутня. При цьому, ухвалою Мінського районного суду від 22 лютого 2001 року у справі № 2-481/2001 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди залишено без розгляду. Судом також досліджено наявний в матеріалах спадкової справи лист адресований Першій київській державній нотаріальній конторі від 13 жовтня 2022 року з вимогою надати засвідчені належним чином копії ухвали від 25 квітня 1997 року, видану Нар. Судом Мінського району м. Києва про арешт квартири на підставі якого зареєстровано обтяження № 1399122 та ухвали від 25 жовтня 2000 року, видану Нар. Судом Мінського району м. Києва про арешт квартири на підставі якого зареєстровано обтяження № 1442095. Згідно наявної в матеріалах справи відповіді на вказаний запит від 04 листопада 2022 року Перша київська державна нотаріальна контора повідомила, що відповідно до номенклатурних справ термін зберігання процесуальних документів на підставі яких було накладені (зняті) арешти (заборони) на майно включно до 2001 року складав три роки, тому надати копію документів на підставі яких було внесено обтяження за 1997 та 2000 роки немає можливості у зв`язку з відсутністю документів. Суть спірних правовідносин, нормативне обґрунтування та позиція суду Спір між сторонами виник з приводу зняття арешту з майна [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] . Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як випливає зі змісту статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За частинами 1 та 5 статті 59 ЗУ Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту . У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Накладена заборона відчуження, впродовж тривалого часу за відсутності виконавчого провадження, порушує право позивача на вільне користування майном, існування на даний час підстав для такого обтяження судом не встановлено, позивач позбавлений можливості захистити свої права в інший спосіб. Вимога позивача, що ґрунтується на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Як встановлено судом під час розгляду справи відносно померлої [PERSON] відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження. Суд зауважує, що у справі № 2-481/2001 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, яка перебувала в провадженні Мінського районного суду, ухвалою від 22 лютого 2001 року позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду. На підставі досліджених доказів, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про зняття арешту з квартири [ADDRESS] , частина якої належала за життя [PERSON] , тому що відповідні записи у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо заборони відчуження нерухомого майна порушує права позивача, на отримання свідоцтва на спадщину.

Outcome: approved