Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

08 серпня 2023 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, що зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ). Заява мотивована тим, що 17 вересня 2021 року позивач і відповідач уклали шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Фактично сім`я припинила своє існування і нинішні стосунки абсолютно не відповідають поняттю сім`ї. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо. Шлюб по суті носить формальний характер. Примирення між нами також неможливо. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17 серпня 2023 року представником позивача була подана суду заява про збільшення позовних вимог, а саме: змінити прізвище позивача з « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] ». В судове засідання, призначене на 11 жовтня 2023 року позивач не з`явилася. Про дату, част та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача, в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились. Представником відповідача подана до суду заява, про визнання позовних вимог про задоволення яких не заперечує. Справу просить розглядати у відсутність сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено актовий запис № 1618, серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружина: [PERSON] . (а. с. 4). Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння і взаємоповага. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо та таке перебування суперечить волі та інтересам один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved