Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи на те, що [INFO] померла його баба [PERSON] , яка прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав. Таким чином після смерті баби відкрилася спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), яку прийняв позивач. Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] виданий 20 вересня 1996 року, тобто після його смерті, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У підготовче судове засідання сторони не з`явились, проте позивач у позові просить розглянути справу без його участі. Позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнають повністю. Відзив на позов не надіслали. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , однак не оформила свої спадкових прав. Згідно довідки виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області від 31.05.2023 року № 29-25-0.3-2697/2-23 державний акт на право власності на земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0077395, розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) по колишньому КСП «Оболонь» с. Оболоння Коропського району Чернігівської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 20.09.1996 за № 395 на ім`я [PERSON] , не виготовлявся. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 80/2019 спадкоємцем майна померлої [PERSON] є онук [PERSON] , який прийняв спадщину за законом. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі члена КСП «Оболонь» с. Оболоння Коропського району Чернігівської області, яке належало [PERSON] , померлому [INFO] , оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий 20.09.1996 року, тобто після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту 1\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно з пунктом 5 цього ж\~указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (намісцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~Як вбачається\~з копії\~державного акту\~на право\~колективної власності\~на землю\~його видано\~колективному сільськогосподарському\~підприємству «Оболонь»\~с.\~Оболоння Коропського\~району Чернігівської\~області,\~Коропською районною\~держадміністрацією,\~землю передано\~у колективну\~власність для\~сільськогосподарського використання\~відповідно до\~розпорядження голови\~Коропської районної\~державної адміністрації\~від 21\~листопада 1995\~року № 54. Таким чином, оскільки [PERSON] був внесений до списку працюючих членів КСП «Оболонь», хоча за життя відповідного сертифікату і не отримала, тому з урахуванням вказаних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що він набув право на земельну частку (пай) розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного КСП. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved