Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] 14.10.2022 року звернувся до суду з позовом до Красноградського комунального підприємства «Водоканал» про захист прав споживачів, в якому просив: - зобов`язати відповідача надати йому можливість здійснювати оплату за послуги з центрального водопостачання шляхом внесення готівки через його касу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] в позовній заяві зазначив, що він користується послугою відповідача з централізованого постачання холодної води. Оплату рахунків відповідача за надану послугу він здійснював через Красноградське відділення Мегабанку, з яким відповідач мав договір про розрахункове касове обслуговування щодо отримання платежів від споживачів. Тобто комісійна винагорода банку здійснювалась за рахунок відповідача. З липня 2022 року Мегабанк припинив свою фінансову діяльність з банківських послуг, а з іншими фінансовими установами відповідач не уклав договори про розрахункове касове обслуговування споживачів без нарахування комісійної винагороди фінансовим установам за рахунок споживачів при оплаті рахунків відповідача. У зв`язку із чим на даний час він змушений сплачувати комісійну винагороду банку при оплаті рахунків відповідача. 23 червня 2022 року він звернувся до відповідача з проханням забезпечити йому можливість оплати рахунків через касу підприємства готівкою, якщо договору з банком щодо прийому платежів від споживачів без нарахування комісійної винагороди для себе за рахунок споживачів не існує. Листом відповідача від 24.06.2022 року йому повідомлено, що діючих договорів щодо прийому платежів від споживачів підприємства без нарахування комісійних витрат банківськими установами на підприємстві не має і найближчим часом не планується їх укладати. Здійснення платежів за надані послуги готівкою через касу підприємства не можлива через відсутність касового апарату. Також відповідач посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства через складну ситуацію в країні. Рух справи в суді. Ухвалою від 17.10.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Красноградського комунального підприємства «Водоканал» про захист прав споживачів в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Від відповідача\~ККП «Водоканал»\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву (а.с. 19-21) в якому вказують, що не порушували прав споживача відносно позивача [PERSON] , позов вважать необґрунтований враховуючи наступне. Зазначають, що надання послуг з центрального водопостачання та центрального водовідведення здійснюється виключно на договірних засадах. (п. 6 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 05.07.2019 року №690 далі Правила в редакції станом на 22.07.2021 року). Вказані правила регламентують обов`язок індивідуального споживача укладати договір у порядку і випадках визначених законом. Факт отримання позивачем послуг, які надаються відповідачем, ним не спростовується. Посилання [PERSON] на те, що відповідач зобов`язаний забезпечити позивачу проведення розрахунків через касу підприємства готівкою, спростовується вимогами закону. Спірні правовідносини не передбачають зазначеного обов`язку відповідача, а саме ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачає вичерпний перелік прав і обов`язків виконавців комунальних послуг та управителів, серед яких відсутній обов`язок відповідача забезпечити позивачу проведення рахунків через касу підприємства готівкою. Щодо нарахування банківськими установами комісійної винагороди зазначають, що ці установи у своїй діяльності керуються ЗУ «Про банки та банківську діяльність» та іншим законодавством України у сфері банківської діяльності, що жодним чином не стосується господарської діяльності відповідача. Нараховувати чи ні комісійну винагороду на оплату комунальних послуг відповідачу це виключно право тієї банківської установи, через яку позивач має бажання оплатити послуги відповідача. Тому посилання позивача щодо порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ЗУ «Про захист прав споживачів» є необґрунтованим. Крім того вказують, що позивач [PERSON] є неналежним позивачем у даній справі. Позивач [PERSON] \~надав відповідь\~на відзив\~на позовну\~заяву (а.с.\~36-38) по суті справи та вказав, що відповідач безпідставно стверджує, що він є неналежним позивачем, у зв`язку із відсутністю договірних відносин між ним та відповідачем, що не відповідає дійсності оскільки він є споживачем послуг відповідача, а отже між ними існують договірні відносини, крім того він не відмовлявся від укладання нового договору. Відповідач має касу, законодавство України дозволяє йому приймати готівкові кошти без застосування касового апарату реєстратору розрахункових операцій, але не сприяє йому у виборі тієї форми оплати, яка йому більше підходить. Аргументи сторін в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі на задоволенні позову наполягав, з підстав викладених у заявах по суті справи, зокрема вказав, на те, що відповідач порушує його права як спожива, оскільки не сприяє в прийнятті оплати за отриману ним послугу через касу підприємства. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнала та просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, а також вказала що [PERSON] користується послугою, яку надає ККП «Водоканал», з централізованого постачання холодної води за адресою: [ADDRESS] . Розрахунок проводиться за нормою споживання без лічильника на двох осіб, ступінь благоустрою: житловий будинок з центральним водопроводом без каналізації з водонагрівачем. На даний час з позивачем чинний договір від 30.11.2022 року текст якого був опублікований на офіційному веб-сайті Красноградської міської ради, умовами якого не передбачено обов`язку відповідача забезпечити позивачу проведення розрахунків через касу підприємства готівкою. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Позиція суду. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Фактичні обставини, встановлені судом. Судовим розглядом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що [PERSON] користується послугою, яку надає ККП «Водоканал», з централізованого постачання холодної води за адресою: [ADDRESS] . Розрахунок проводиться за нормою споживання без лічильника на двох осіб, ступінь благоустрою: житловий будинок з центральним водопроводом без каналізації з водонагрівачем. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцем та споживачами комунальних послуг регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які затверджені постановою КМУ від 05.07.2019 року №690 та іншими діючими нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. За вимогами статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуги; порядок оплати послуги; порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання. Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг визначений ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 1-4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Згідно ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Постановою КМУ від 05.07.2019 року №690 затверджені Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і Типові договори про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем; Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; Типовий договір з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; Типовий договір колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; Типовий колективний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення). Пунктом 1 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (надалі Правила) визначено, що ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг. Відповідно до п. 5 Правил послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України Про житлово-комунальні послуги (далі - договір), та вимогами цих Правил. У відповідності до п. 14 Правил надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуг, якщо такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг. Так, 30.11.2022 року на офіційному веб-сайті Красноградської міської ради (в розділі «Про тарифи комунальних підприємств міста») було опубліковане повідомлення про публічну пропозицію (оферту) Красноградського комунального підприємства «Водоканал» про укладення індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення до якого додані наступні додатки: - Індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (для населення). - ЗАЯВА-ПРИЄДНАННЯ до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (для населення). - Перелік адрес багатоквартирних будинків за моделлю індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (для населення), що є публічним договором приєднання та вимоги до якості послуг. - Перелік адрес індивідуальних (садибних) будинків за моделлю індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (для населення), що є публічним договором приєднання та вимоги до якості послуг. - Наказ директора ККП «Водоканал» від 24.12.2021 №109 «Про встановлення плати за абонентське обслуговування». - Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування. ДБН В.2.5-74-2013. В даному повідомлені повідомлено споживачів, що Договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті Красноградської міської ради http://krasnograd-rada.gov.ua/ співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті Красноградської міської ради http://krasnograd-rada.gov.ua/ якщо такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Фактом приєднання споживача до умов Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг. Відповідно до п.п. 1, 5 п. 47 Правил індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договір у порядку і випадках, визначених законом (у тому числі з урахуванням рішення співвласників багатоквартирного будинку щодо обраної моделі договірних відносин у багатоквартирному будинку) та оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що Договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків між ККП «Водоканал» та споживачем [PERSON] вважається укладеними з 30.11.2022 року, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою про надання йому можливості здійснювати оплату за постачання централізованого постачання холодної води шляхом внесення готівки через касу відповідача, оскільки здійснюючи оплату за надані послуги через банківську платіжну систему йому необхідно сплачувати комісію банку. Згідно з ч. 15 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Отже, при встановленні розміру комісійної винагороди за приймання платежів за послуги, банки керуються Законом України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до положень якого банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Таким чином, [PERSON] , як споживач, є вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, що відповідає положенню ч. 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів». Маючи інформацію щодо розміру комісійної винагороди [PERSON] самостійно обирає фінансову установу для здійснення оплати за отриману послугу від відповідача по справі. Відповідно до п.32-35 Індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (для населення) від 30.11.2022 року виконавець формує та надає споживачу рахунок на оплату спожитих послуг не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиті послуги. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). Доказів того, що у ККП «Водоканал» наявна каса та відповідно є можливість прийому платежів від споживачів через таку касу в матеріалах справи відсутні. Крім того ні Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, ні Індивідуальним договором про надання послуг з центрального водопостачання не передбачено, обов`язку відповідача забезпечити споживача касою для оплати наданої послуги. При цьому відповідно до Правил та договору споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази в сукупності суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження відповідними доказами, а отже судом не встановлено порушення відповідачем по справі ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Висновки за результатами розгляду справи. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову, оскільки судом не встановлено порушення відповідачам прав споживача відносно позивача. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розподіл судових\~витрат. Виходячи з положень ч. 2 ст. 137, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовляється, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача. Однак, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed