Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 11.07.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", в якому позивач просить стягнути із відповідача на його користь: - заборговану заробітну плату в розмірі 58227,81 грн, - компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 7026,58 грн; - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2021 по дату ухвалення рішення по суті розгляду справи в розмірі 276,01 (двісті сімдесят шість гривень 01 копійка) грн X (464 (чотириста шістдесят чотири) + період (кількість робочих днів) з 01.07.2023 до дати ухвалення рішення по справі) = 128068, 64 грн + (276,01 грн X період (кількість робочих днів) з 01.07.2023 до дати ухвалення рішення по справі) гривень; - моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що 09.12.2016 позивач був прийнятий на роботу до філії «Шполянський райавтодор Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України». 31.08.2021 позивач був звільнений з роботи за згодою сторін за ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до наказу № 31-к від 31.08.2021 про звільнення позивача, виданого відповідачем було зобов`язано бухгалтерію філії «Шполянський райавтодор» провести остаточний розрахунок із позивачем і виплатити компенсацію за не використану щорічну відпустку в кількості 38 кал. днів з розрахунку 30 кал. днів (24 осн. + 7 дод. ос з іні. II гр.) за період роботи: з 09.12.2019 по 08.12.2020 (II част.) в кількості 16 календарних днів, та з 09.12.2020 по 31.08.2021 (II част.) в кількості 22 календарних днів. Згідно розрахунку компенсації за невикористану відпустку позивача, зробленого відповідачем, сума компенсації складає 7026,58 грн. Відповідно до довідки про заборгованість по заробітній платі вихідний номер № 320 від 01.12.2021, виданої філією «Шполянський райавтодор Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України», про те, що заборгована заробітна плата станом на 01.12.2021 року становить 33247,35 грн. Позивач з\~таким розрахунком\~не погоджується\~та вважає\~доведеною розмір\~заборгованості відповідача\~з невиплаченої\~зарплати позивачеві\~у сумі,\~яка складає 58 227, 81 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 7026,58 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2021 по дату ухвалення рішення по суті розгляду справи в розмірі 276,01 (двісті сімдесят шість гривень 01 копійка) грн X (464 (чотириста шістдесят чотири) + період (кількість робочих днів) з 01.07.2023 до дати ухвалення рішення по справі) = 128068, 64 грн + (276,01 грн X період (кількість робочих днів) з 01.07.2023 до дати ухвалення рішення по справі) гривень; моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 13.07.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов належить до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно запису № 15 від 09.12.2016 в трудовій книжці серії [NUMBER] , дата заповнення 12.08.1988, позивач був прийнятий на роботу до філії «Шполянський райавтодор Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України». Запис зроблено на підставі наказу № 34-к від 08.12.2016. Згідно запису № 16 від 31.08.2021 позивача було звільнено з роботи за згодою сторін за ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Запис зроблено на підставі наказу № 31-к від 31.08.2021 (а.с. 13, 27-28). Відповідно до наказу № 31-к від 31.08.2021 про звільнення позивача, виданого AT «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» Дочірнє підприємство «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» філія «Шполянський райавтодор» було звільнено позивача, дорожнього робітника 1-го розряду, з 31.08.2021 за згодою сторін, ст. 36 п. 1 КЗпП. Бухгалтерії філії «Шполянський райавтодор» провести остаточний розрахунок із позивачем і виплатити компенсацію за не використану щорічну відпустку в кількості 38 кал. днів з розрахунку 30 кал. днів (24 осн. + 6 дод. ос з іні. II гр.) за період роботи: - з 09.12.2019 по 08.12.2020 (II част.) в кількості 16 календарних днів, з 09.12.2020 по 31.08.2021 (II част.) в кількості 22 календарних днів (а.с. 28, 64). За даними розрахунку компенсації за невикористану відпустку позивача, наданого філією «Шполянський райавтодор Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкрите акціонерне товариство «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України», сума компенсації складає 7026,58 грн (а.с. 24). Відповідно до довідки про заборгованість по заробітній платі вихідний номер № 320 від 01.12.2021, виданої філією «Шполянський райавтодор Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкрите акціонерне товариство «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України», про те, що заборгована заробітна плата станом на 01.12.2021 року становить 33 247, 35 (тридцять три тисячі двісті сорок сім грн. 35 коп) (а.с. 25, 65). За змістом інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5 від 28.06.2023, яка була надана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, фактична сума заробітку доходу, яка була нарахована страхувальником, код 2448405072, [PERSON] за період з грудня 2016 року по серпень 2021 року включно становить 242370,56 грн (а.с. 29-30). [PERSON] отримано кошти від Шполянського райавтодора в розмірі 145821,25 грн , що підтверджується виписками (прибуткові операції; надходження) від 29.06.2023 по картці/рахунку позивача № [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00004097069 від 22.04.2014, відкритого у AT КБ «Приватбанк» за періоди 01.12.2016-31.08.2021 та 01.09.2021-31.12.2021, (а.с. 31-33). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 29.06.2023 за період часу 08.12.2016 - 31.08.2021 стосовно [PERSON] (заробітна плата від філії «Шполянський райавтодор Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкрите акціонерне товариство «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України») була нарахована заробітна плата у розмірі 240432,80 грн; виплачено - 207436,72 грн (а.с. 34-37). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 1\~Закону України\~«Про оплату\~праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Відповідно до ст.24\~Закону України\~«Про оплату\~праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Згідно ст.94\~КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116\~цього Кодексу (ч.1 ст. 47 КЗпП України). Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що 09.12.2016 позивач був прийнятий на роботу до філії «Шполянський райавтодор Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України». 31.08.2021 позивач був звільнений з роботи за згодою сторін за ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 29.06.2023 за період часу 08.12.2016 - 31.08.2021 стосовно [PERSON] від філії «Шполянський райавтодор Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкрите акціонерне товариство «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України») була нарахована заробітна плата у розмірі 240432,80 грн; виплачено - (з урахуванням сум виплачених позивачеві після припинення трудових відносин між сторонами за вересень та листопад 2021 року) 207436,72грн (а.с. 34-37). Відтак, різниця у недоплаченій заробітній платі складає 32996,08 грн. За даними довідки відповідача заборгованість становить 33247,35 грн. Отже, фактично сума, яка залишається не виплаченою за період з 08.12.2016 - 31.08.2021 становить 33247,35 грн. Суд критично оцінює доказ, наданий позивачем, а саме виписку по картці/рахунку позивача № [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00004097069 від 22.04.2014, відкритого у AT КБ «Приватбанк» за періоди 01.12.2016-31.08.2021 та 01.09.2021-31.12.2021, оскільки, як про це також зазначає сам позивач, у призначеннях платежів, які позивач поклав в основу свого розрахунку, не зазначено, що ці нарахування є зарахуванням заробітної плати відповідача позивачеві. Таким чином, суд не може розцінювати цей доказ як достовірний. Розмір компенсації за невикористану щорічну відпустку в розмірі 7026,58 грн, який просить стягнути позивач, визнається відповідачем відповідно до розрахунку компенсації за невикористану відпустку позивача, наданого філією «Шполянський райавтодор Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкрите акціонерне товариство «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» (а.с. 24). Таким чином, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованої заробітної плати в розмірі 33247,35 грн та компенсації за невикористану щорічну відпустку в розмірі 7026,58 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до дня ухвалення судом рішення по суті. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП (в редакції станом на момент виникнення спірних відносин) в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100\~( 100-95-п ) (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348). Крім того, середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100(далі Порядок). З урахуванням цих норм, зокрема п. 2 цього Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Відповідно до п. 7 Порядку середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 12 місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Під час обчислення середньої заробітної плати за 12 місяців виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу двадцять третього пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації. Середньомісячне число робочих днів розраховується шляхом ділення на 12 сумарного числа робочих днів за останні 12 календарних місяців згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим або другим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Так, згідно з інформацією з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5 від 28.06.2023, яка сформована Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області, заробітна плата позивача за червень 2021 року становила 5180,04 грн, за липень 2021 - 6412,58 грн. У червні 2021 року було 20 робочих днів, у липні 2021 року було 22 робочих дні. Тобто загальна кількість днів становить 42 дні. Таким чином середньоденна заробітна плата позивача становить 5180,04 + 6412,58 = 11592,62 грн/42 = 276, 01 грн. Період затримки виплати середньої заробітної плати з 01.09.2021 по 30.06.2023 (дата складання позовної заяви) становить: 22 робочих днів за вересень 2021 + 20 робочих днів за жовтень 2021 +22 робочих днів за листопад 2021 + 22 робочих днів за грудень 2021 + 249 робочих днів у 2022 році + 21 робочий день за січень 2023 + 20 робочих днів за лютий 2023 +23 робочих днів за березень 2023 + 22 робочих дні за квітень 2023 + 21 робочий день за травень 2023, 22 робочих днів за червень 2023 = 464 робочих днів. Крім того липень 2023 року 21 робочий день, серпень - 23 робочих дня, вересень 21 робочий день, жовтень 9 робочих днів (станом на момент винесення рішення) = 74 робочих дні. Отже, загальна кількість робочих днів за період з 01.09.2021 до дати ухвалення рішення по справі становить 464+74=538. Отже розмір середнього заробітку за період з 01.09.2021 до дати ухвалення рішення справи становить 276,01 грн х 538 = 148493,37 грн, які суд стягує з відповідача на користь позивача. З приводу відшкодування моральної шкоди суд зазначає. Відповідно до ст.\~237-1\~КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, коли порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків або змушує докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Підставою для стягнення моральної шкоди необхідна наявність трьох обставин, які зазначені у ст. 237-1 КЗпП. Встановлене Конституцією та законами право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. У п.13 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» від\~31.03.95\~№4 (із відповідними змінами) судам роз`яснено, що відповідно до ст.2371\~КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя та здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п.9\~Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, позивач як на підставу для відшкодування шкоди посилається на: невиплата заробітної плати відбулася з вини роботодавця (відповідача); невиплата заробітної плати триває протягом двадцяти двох місяців; позивач відноситься до вразливого прошарку населення особою з інвалідністю 2- групи; внаслідок несправедливого відношення роботодавця, викликані його протиправною бездіяльністю з невиплати заробітної плати протягом тривалого часу, позивач переніс дуже велике нервове перенавантаження, адже він був фактично позбавлений додаткових засобів для існування, необхідних йому для задоволення додаткових потреб на лікування, придбання ліків, пов`язаних із його інвалідністю; заборгованість відповідача існувала і на час звернення позивача до суду, тому позивач переносить додаткові душевні страждання та переживання, у зв`язку із необхідністю звернення до суду для встановлення справедливості, нести при цьому додаткові витрати; внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, у позивача порушився сон, в звичний спосіб життя, оскільки він змушений докладати зусилля та відшукувати матеріальні можливості для утримання своєї сім`ї; позивач втратив нормальні життєві зв`язки, змушений економити на продуктах харчування, ліках, лікуванні, що, з урахуванням інвалідності (незадовільного стану здоров`я), негативно вплинуло на його здоров`я та стосунки у родині. Отже, з урахуванням засад розумності та справедливості, суд задовольняє позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000, 00 грн. Заходи забезпечення судом не застосовувалися. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач, подаючи позов, вказав, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги на 198767,30 грн., то вирішує стягнути з відповідача пропорційно задоволеним вимогам судовий збір в розмірі 1987,67 грн.

Outcome: partial