Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до суду з вказаним вище позовом, який мотивований тим, що між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №25170-02/2022 від 23.02.2022. Кредитний договір підписаний електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. Відповідач зобов`язалась погасити кредит та проценти за користування кредитом в порядку та умовах вказаного вище договору. 08.12.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №08122022, у відповідності до умов якого було відступлене право грошової вимоги до відповідача по договору кредиту від 23.02.2022. 09.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №2673636. Кредитний договір підписаний електронним цифровим підписом [PERSON] відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. Відповідач зобов`язалась погасити кредит та проценти за користування кредитом в порядку та умовах вказаного вище договору. 05.05.2023 між ТОВ «ФК «Лінеура Україна» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №05052023, у відповідності до умов якого було відступлене право грошової вимоги до відповідача по договору кредиту від 09.12.2021. Відповідач не виконала своїх обов`язків та не повернула надані їй кредитні кошти в строки передбачені кредитними договорами, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача борг по вказаним вище кредитним договорам в загальному розмірі 92016,00 грн. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 26.06.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.08.2023 призначено у справі судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, при подачі позову до суду просила розгляд даної справи проводити без її участі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час та місце проведення судового засідання повідомлялась завчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 17.10.2023 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, враховуючи таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 23.02.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №25170-02/2022 від 23.02.2022 на суму 5000,00 грн. з покладенням на неї обов`язків, передбачених розділом 3 кредитного договору. Кредит надано строком на 30 днів, тобто до 24.03.2022. Процентна ставка за користування кредитом становить 2,5% на добу. 09.12.2021 між ТОВ «ФК «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №2673636 на суму 15000,00 грн. з покладенням на неї обов`язків, передбачених розділом 5 кредитного договору. Кредит надано строком на 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту. У п.п. 5, 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, зокрема, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1.ст.526 ЦК України встановлює, що з має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. 08.12.2022 на підставі договору факторингу №08122022 укладеного між ТОВ ФК «Інвеструм» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" первісний кредитор передав новому кредитору свої права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача. Відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №08122022 від 08.12.2022 ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" прийняв реєстр боржників кількістю 7220, після чого, з урахування пункту 1.2. договору факторингу отримав право вимоги заборгованості від боржників і став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей, у тому числі право вимоги до відповідача, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №08122022 від 08.12.2022. 05.05.2023 на підставі договору факторингу №05052023 укладеного між ТОВ «ФК «Лінеура Україна» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" первісний кредитор передав новому кредитору свої права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача. Відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №05052023 від 08.12.2022 ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" прийняв реєстр боржників кількістю 6727 після чого, з урахування пункту 1.2. договору факторингу отримав право вимоги заборгованості від боржників і став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей, у тому числі право вимоги до відповідача, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №05052023 від 08.12.2022. Позивач зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість по договорам кредиту, оскільки вона не виконала взяті на себе зобов`язання по зазначеним договорам. Згідно розрахунку заборгованості за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором №25170-02/2022 від 23.02.2022 в розмірі 15960,00 грн. з яких: 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 10960,00 заборгованість за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором №2673636 від 09.12.2021 в розмірі 76056,00 грн. з яких: 15000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 61056,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за вказаними вище договорами кредиту становить 92016,00 грн. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вказаним вище договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Первісний кредитор відступив своє право вимоги грошових коштів до відповідача однак, боржник взятті на себе зобов`язання у встановлені договорами строк належним чином не виконала, що переконує суд в наявності підстав для задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача, як стягувача. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved