Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

21 серпня 2023 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 05 квітня 2005 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого останній отримав банківські послуги у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, сплаті відсотків за користування кредитними коштами та іншими витратами, просить стягнути з відповідача в користь АТ КБ «ПриватБанк» 53 517,99 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 22 серпня 2023 року справу було прийнято до провадження судді та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач письмового відзиву на позов не подав. На адресу суду 17 жовтня 2023 року надійшло письмове клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі до закінчення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12022035580000712 від 27 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Суд відмовляє у задоволенні цього клопотання, оскільки результати кримінального провадження, в якому відповідач значиться як потерпілий від шахрайства, правового значення для правильного та обґрунтованого вирішення цієї справи не мають. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від жодної із сторін не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи судом встановлено, що 05 квітня 2005 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого остання отримала банківські послуги у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на укладення кредитного договору, підписавши заяву разом з умовами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою (а.с.30-37). Крім того, при укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення вищезазначених правових норм та умов кредитного договору позичальник своєчасно не повертає кредит, тобто порушує свої зобов`язання перед банком, у зв`язку з чим, станом на 14 червня 2023 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 53 517,99 грн., з яких: 47\~622,88 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5\~895,11 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що з кредитної картки були зняті кошти внаслідок шахрайських дій стосовно нього, у зв`язку з чим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022035580000712, оскільки зі змісту фабули кримінального правопорушення, яка викладена у витягу з ЄРДР, відповідач самостійно перерахував грошові кошти на іншу банківську картку, тобто, переказ був ініційований саме ним та з його волі. Тому такі дії не звільняють відповідача від обов`язку повернути грошові кошти банку, якими він розпорядився на власний розсуд. У разі, якщо відповідач потерпів від шахрайства, він вправі пред`явити відповідний цивільний позов в межах кримінального провадження до особи, яка вчинила це кримінальне правопорушення, або звернутися до суду з позовом до особи, якій він переказав грошові кошти на картку, про повернення безпідставно набутого майна (ст.1212 ЦК України). Беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з [PERSON] в користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути також 2\~684,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved