Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

24.03.2023 позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Турчинського М.І. звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом, який подано із застосуванням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі за текстом підсистема «Електронний суд»). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.11.2022 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, згідно умов якого відповідач отримав від позивача в позику грошові кошти у розмірі 4000 грн. 00 коп. Факт укладення договору та отримання відповідачем коштів підтверджується наданою ним позивачеві розпискою від 10.11.2022. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути грошові кошти до 30.12.2022. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з повернення позики позивач вимушений звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики у розмірі 4000 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 29.03.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачеві десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви, зазначено спосіб їх усунення шляхом надання суду позовної заяви, оформленої у відповідності до приписів ст. ст. 175, 177 ЦПК України, копій такої позовної заяви з та копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи. Ухвалою судді від 17.04.2023 позовну заяву визнано неподаною і повернуто позивачеві. Постановою Запорізького апеляційного суду від 26.05.2023 ухвалу судді від 17.04.2023 скасовано, справу направлено до суду для продовження розгляду процесуального питання. Ухвалою судді від 09.06.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачеві десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви. 15.06.2023 представником позивача адвокатом Турчинським М.І. із застосуванням підсистеми «Електронний суд» подано клопотання про усунення вказаних в ухвалі недоліків. 20.06.2023 ухвалою судді позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, учасником справи встановлено строки для подання заяв по суті справи. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. 16.10.2023 через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якій представник позивача також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації відповідача. Проте, надіслані судом повістки повернулись до суду неврученими. Відповідно до ч. 6\~ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За вимогами п. 2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України\~у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до\~ч.\~10\~ст.\~6\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»,\~за адресою\~зареєстрованого місця\~проживання з\~особою ведеться\~офіційне листування\~та вручення\~офіційної кореспонденції.\~Особи,\~які не\~проживають за\~адресою,\~що зареєстрована\~як місце\~їх проживання,\~більше одного\~місяця і\~які мають\~невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування (ч. 17 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оскільки судова повістка надсилалась відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання, суд доходить висновку, що останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. \~ \~ \~ \~За таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу за його відсутності, провівши заочний розгляд справи відповідно до\~ст. 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить наступного висновку. Статтею 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених процесуальним законом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 10.11.2022 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів у розмірі 4000 грн. 00 коп. Факт укладення договору та отримання відповідачем коштів підтверджується наданою відповідачем розпискою від 10.11.2022 (а.с. 5). Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути грошові кошти до 30.12.2022. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідач доказів належного виконання зобов`язання з повернення позики суду не надав. Отже, заборгованість відповідач за договором позики становить 40000 грн. 00 коп. Згідно\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 3\~ст. 1049 ЦК України встановлено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на те, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути, з відповідача на користь позивача вказану суму боргу. Оскільки ухвалою судді від 20.06.2023 на підставі вимог п. 3 ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~"Про\~судовий збір" позивачу відстрочено сплату судового збору та у відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved