Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

В грудні\~2022\~року [PERSON] звернулася до суду з позовом, уточненим у подальшому до Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» (далі - КП ЖКС «Хмельницький»), посилаючись на те, що 27 жовтня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ про стягнення з неї на користь КП ЖКС «Хмельницький» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 7423,98 грн. та судового збору в розмірі 227,00 грн. Зазначала, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул В.А. від 28 липня 2022 року було відкрито виконавче провадження ВП №69351492 по виконанню судового наказу, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 27 жовтня 2021 року, та постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул В.А. від 11 липня 2022 року було оголошено розшук майна боржника. Вказувала, що в процесі виконання судового наказу, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 27 жовтня 2021 року з неї на користь КП ЖКС «Хмельницький» було стягнуто 7423,98 грн.в рахунок погашення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги та судовий збір в розмірі 227,00 грн. Також, 12 липня 2022 року в рамках виконавчого провадження її автомобіль марки «Volvo» н.з. [NUMBER] був заблокований і направлений на штрафмайданчик. Стверджувала, що вона вимоги виконавчого провадження виконала в повному обсязі, сплатив заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 7423,98 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 227,00 грн., витрати за послуги евакуатора в розмірі 3000, 00 та витрати за перебування автомобіля на штрафмайданчике в розмірі 240,00 грн. Крім того, нею була сплачена сума мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 319,00 грн. та сума основної винагороди приватного виконавця в розмірі 742,40 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. від 13 липня 2022 року виконавче провадження ВП №69351492 на підставі ст.ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» було закінчено. Позивачка зазначала, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2022 року судовий наказ, виданий 27 жовтня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з неї на користь КП ЖКС «Хмельницький» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги був скасований. Таким чином, КП ЖКС «Хмельницький» за період з 01 травня 2005 року по теперішній час незаконно отримав з неї платежі за спожити комунальні послуги в розмірі 34970,29 грн. Вказувала, що в наслідок цих подій вона отримала сильний стрес, погіршення стану здоров`я, пережила душевні страждання через те, що залишилась без засобу пересування, оскільки за медичними показниками має право на автопротезування. Крім того, стверджувала, що щоб сплатити кошти по виконавчому листу, вона була змушена їх взяти у борг. Вважає, що даними діями їй була спричинена моральна шкода, якау вона оцінила в розмірі 30000,00 грн. Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просила суд стягнути з КП ЖКС «Хмельницький» на її користь - 34970,29 грн.- сума переплати за спожиті комунальні послуги за період з 01 травня 2005 року по теперішній час, у тому числі 7423,98 грн.; 3000,00 грн. витрати на послуги евакуатора; 240,00 грн. - витрати, пов`язанні з перебуванням автомобіля на штрафмайданчику; 227,00 грн. витрати на сплату судового збору; 310,00 грн. мінімальні витрати виконавчого провадження; 742,40 грн. витрати основної винагороди приватного виконавця; 30000,00 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати. В квітні 2023 року КП ЖКС «Хмельницький» звернулося до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення боргу, в обгрунтування якого зазначив, що у відповідачки станом на 17 березня 2023 року перед КП ЖКС «Хмельницький» існує заборгованість по житлово-комунальним послугам в розмірі 10678,62 грн., що складається з: 4973,59 грн.- заборгованість за управління багатоквартирним будинком та прибудинковою територією; 4350,07 грн.- за користування гаражом; 833,58 грн. послуги за вивезення сміття. Посилаючись на норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Цивільного кодесу України, позивач за зустрічним позовом просив суд стягнути з відповідачки на користь КП ЖКС «Хмельницький» заборгованість по оплаті комунальних послуг станом на 01 березня2023 року в розмірі 10678,62 грн., що складається з: 4973,59 грн.- заборгованість за управління багатоквартирним будинком та прибудинковою територією; 4350,07 грн.- за користування гаражом; 833,58 грн. послуги за вивезення сміття. Ухвалою суду від 16 грудня 2023 рокупо справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 41). Ухвалою суду від 14 березня 2023 року клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді залишено без задоволення (а.с. 72). Ухвалою суду від 14 березня 2023 року клопотання позивача за первісним позовом залишено без задоволення (а.с. 73). Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року строк проведення підготовчого провадження продовжено (а.с. 79). Ухвалою суду від 10 травня 2023 року по справі був прийнятий зустрічний позов КП ЖКС «Хмельницький» до [PERSON] про стягнення боргу (а.с. 103). Ухвалою суду від 10 травня 2023 року по справі були витребувані докази (а.с. 104-105). Ухвалою суду від 03 липня 2023 року підготовче провадження по справі було закрито, справа призначена до судового розгляду (а.с. 139). Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом в судовому засіданні підтримала первісні позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги не визнала та просила суд в їх задоволенні відмовити у повному обсязі. Раніше надала відповідь на відзив та візив на зустрічний позов (а.с. 65-70, 110-112). Представник відповідача за первісним позовом, та представник позивача за зустрічним позовом, діючий за ордером від 15 грудня 2022 року первісні позовні вимоги не визнав, та просив суд відмовити в їх задоволенні. Зустрічні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Раніше надав відзив на первісний позов (а.с. 46-54, 57). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог слід відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, КП ЖКС «Хмельницький» є юридичною особою та діє на підставі Статуту. Встановлено, що 01 квітня 2019 року між КП ЖКС «Хмельницький» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] в особі [PERSON] укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (а.с. 89-94, 95). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , та є споживачем комунальних послуг. Крім неї в квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №С7-133625-ф/л від 14 лют ого 2023 року (а.с. 144). [PERSON] є інвалідом 2 групи та має право пільги, встановлені законодавством України для ветераняів війни інвалів війни, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 8). Встановлено, що 27 жовтня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь КП ЖКС «Хмельницький» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 7423,98 грн. та судового збору в розмірі 227,00 грн. (а.с. 18) З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. було відкрито виконавче провадження ВП №69351492 по виконанню судового наказу, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 27 жовтня 2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті житлово-комунальні послугі. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул В.А. від 11 липня 2022 року було оголошено розшук майна боржника, а саме транспортних засобів марки «Volvo», р.н. [NUMBER] ; марки ЗАЗ, р.н. [NUMBER] ; марки «TOYOTA» р.н. [NUMBER] . Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. від 08 липня 2022 року було визначено для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 319,00 грн. (а.с. 13-14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. від 08 липня 2022 року було стягнуто з [PERSON] основну винагороду в розмірі 742,40 грн. (а.с. 15-16). Встановлено, що 12 липня 2022 року на виконання постанови приватного виконавця автомобіль марки «Volvo» н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] був направлений на спецмайданчик. З матеріалів справи вбачається, що вартість доставки транспортного засобу (1000,00 грн.), подача евакуатора (1000,00 грн.), завантаження (500,00 грн.) та розвантаження (300,00 грн.)транспортного засобу складає 3000,00грн., що підтверджується актом виконаних робіт з доставки на спец.майданчик (а.с. 9). Вартість знаходження автомобіля на спецмайданчику за першу-сьому добу, включно без ПДВ складає 240,00 грн. , що підтверджується квитанцією (а.с. 10). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. від 13 липня 2022 року було припинено розшук майна боржника, а саме транспортних засобів марки «Volvo», р.н. [NUMBER] ; марки ЗАЗ, р.н. [NUMBER] ; марки «TOYOTA» р.н. [NUMBER] (а.с. 12). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. від 13 липня 2022 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №521/16879/21 виданий 31 січня 2022 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення грошової суми в розмірі 7423,98 грн. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» було закінчено (а.с. 17). Тобто, виконавче провадження було закінчено у зв`язку з фактичним виконанням [PERSON] судового наказу №521/16879/21 виданого 31 січня 2022 року Малиновським районним судом м. Одеси. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2022 року судовий наказ, виданий 27 жовтня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь КП ЖКС «Хмельницький» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги був скасований (а.с. 20-22). Рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 визначено, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадженняв попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Відповідно до ст. 444 ЦПК України,суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання. Настання повороту виконання можливе у разі: одержання позивачем (стягувачем) майна або грошових сум у порядку виконання рішення суду; скасування такого рішення і закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, або відмова у задоволенні позову чи заміна рішення шляхом задоволення позову в меншому розмірі, або скасування рішення з поверненням справи на новий розгляд, при якому позовні вимоги у меншому розмірі чи має місце відмову у їх задоволенні. В порядку повороту виконання відповідачеві повертається все стягнуте з нього за скасованим рішенням (гроші, певні речі) у повному обсязі. Поворот виконання допустимий лише у обсязі безпідставно отриманого за скасованим рішенням. Аналізуючи норми процесуального права щодо повороту виконання рішення суду, слід виходити, що таке може бути застосовано належним судом якщо буде встановлено, що рішення суду було виконано до його скасування. Встановлено, що судом при розгляді питання про скасування судового наказу, виданого 27 жовтня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь КП ЖКС «Хмельницький» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, питання про поворот виконання рішення суду не вирішувалось. Отже, за умови якщо питання про поворот виконання рішення суду не вирішувалось судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, чинне законодавство встановлює єдину можливість вирішення цього питання судом першої інстанції (чи іншим судом, в якому перебуває справа) стосовно рішення, яким з відповідача стягнуто певне майно. Як визначено у ст. 446 Цивільного процесуального кодексу України, процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, повязані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Поворот виконання рішення суду - є самостійним способом захисту прав і певною процесуальною формою поновлення судом порушених прав зацікавлених осіб у разі, коли судове рішення виконане, але згодом скасовано з відмовою у задоволенні позову. При вирішенні даної справи суд виходить з того, що поворот виконання рішення - форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судового рішення законної сили. Інститут повороту виконання рішення був запроваджений законодавцем для усунення наслідків, які можуть виникнути внаслідок повного чи часткового виконання у подальшому скасованого чи зміненого рішення. Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем усього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-53цс15, постанові Верховного Суду від 28 січня 2018 року у справі № 203/2612/13-ц (провадження № 61-1394 св 17)). Згідно висновку Верховного суду, викладеного у постанові ВС КЦС у справі № 592/12956/21 від 22 березня 2023 року повернення набутого на підставі скасованого рішення має відбуватися через поворот виконання рішення, а не через повернення безпідставно набутого майна (кондикцію). Частиною 3 ст.45 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. З аналізу положень Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Частиною 2 ст.42 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Відповідно до конструкції статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження є коштами виконавчого провадження. Положеннями ст. 444 ЦПК України передбачений поворот виконання саме рішення суду, тоді як винагорода виконавця, витрати виконавчого провадження та витрати за користування Автоматизованою системою виконавчого провадження не є сумами, присудженими до стягнення з відповідача за рішенням суду. А тому основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження, стягнуті на підставі положень Закону України "Про виконавче провадження" при виконанні судового рішення, не можуть бути предметом розгляду заяви про поворот виконання судового рішення. Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 296/7644/17 (провадження № 61-8784св20). Отже суд вважає, що до заборгованості визначеної судовим наказом має бути застосовано поворот виконання. Таким чином,\~ [PERSON] обрано неефективний спосіб захисту, оскільки повернення набутого на підставі скасованого рішення має відбуватися через поворот виконання рішення. В той час коли до витрат пов`язаних із здійсненням виконавчих дій такий механізм застосований бути не може за відсутності передбачених законодавством підстав. Тому вимоги [PERSON] про стягнення з КП ЖКС «Хмельницький» на її користь витрат виконавчого провадження безпідставни, та пред`явлені до неналежного відповідача. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь незаконно отриманих КП ЖКС «Хмельницький» з неї платежів за спожиті комунальні послуги за період з 01 травня 2005 року по теперішній час в розмірі 34970,29 грн. та стягнення моральної шкоди, то суд прийшов до висновкаву про відмову в задоволенні даних вимог у зв`язку з їх необгрунтованістю та недоведеністю. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні судові рішення про стягнення з [PERSON] на користь КП ЖКС «Хмельницький» платежів за спожиті комунальні послуги за період з 01 травня 2005 року по теперішній час в розмірі 34970,29 грн. у примусовому порядку, що свідчить про те, що дані кошти були сплачені [PERSON] у добровільному порядку. Тому підстави вважати, що вказані кошти отримані КП ЖКС «Хмельницький» незаконно, у суду відсутні. Відповідно до ст. 23 ГК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням ї майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном. Крім того, зі змісту постанові Великої Палати ВС від 15 грудня 2020 року по справі № 752/17832/14-ц вбачається, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення стосунків з людьми, які його оточують, інших негативних наслідків морального характеру. У постанові від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 Об`єднана палата КЦС зазначила, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Також у цій постанові ОП КЦС зазначила, що відбувається такий розподіл тягаря доказування: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. В матеріалах справи відсутні будь-які докази протиправної поведінки КП ЖКС «Хмельницький» та спричинення останнім моральної шкоди [PERSON] . Що стосується зустрічних позовних вимог щодо стягнгення витрат на спожиті комунальні послуги, то суд вважає, що в задоволені даних вимог слід відмовити у зв`язку з їх незаконністю. Судом встановлено, що [PERSON] проживає та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , та є споживачем комунальних послуг. Крім неї в квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №С7-133625-ф/л від 14 лют ого 2023 року (а.с. 144). Будинок [ADDRESS] знаходиться\~в обслуговуванніКП\~ЖКС «Хмельницький» яке фактично надає позивачці та членам її сім`ї житлово-комунальні послуги у вигляді утримання будинку та прибудинкової території та вивезення сміття. Встановлено, що [PERSON] є інвалідом 2 групи та має право пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 8). Як інвалід війни 2 групи вона користується 100% пільгою по сплаті житлово- комунальних послуг в межах норми споживання. Відповідно до п.п.4, 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються 100-процентна\~знижка плати\~за користування\~житлом (квартирна\~плата)\~в межах\~норм,\~передбачених чинним\~законодавством (21\~кв.\~метр загальної\~площі житла\~на кожну\~особу,\~яка постійно\~проживає у\~житловому приміщенні\~(будинку)\~і має\~право на\~знижку плати,\~та додатково\~10,5\~кв.\~метра на\~сім`ю); 100-процентна\~знижка плати\~за користування\~комунальними послугами\~(газом,\~електроенергією та\~іншими послугами)\~та скрапленим\~балонним газом\~для побутових\~потреб в\~межах середніх\~норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Згідно з п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 1994 року № 94 «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», пільги щодо оплати житла та комунальних послуг надаються ветеранам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, і особам, на яких поширюється чинність зазначеного Закону, незалежно від того, хто є наймачем і яка форма власності житлового фонду, з урахуванням членів їх сім`ї, які проживають разом з ними, виходячи із встановлених чинним законодавством норм житла та розміром плати за користування ним. Відповідно до ч. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю внаслідок війни I групи та доглядає за ним, за умови що особа з інвалідністю внаслідок війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним. Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що позивачка є інвалідом війни, має право на пільги, передбачені ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо отримання житлово-комунальних послуг, які надає відповідач, з урахуванням знижки на їх оплату в розмірі 100 % як інваліду війни. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України. Державні соціальні нормативи у сфері житлово комунального обслуговування встановлюються з метою визначення державних гарантій щодо надання житлово комунальних послуг та розмірів плати за житло і житлово комунальні послуги, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло (стаття 9 Закону України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). В силу положень пункту 6 Порядку витрати державних органів, органів місцевого і регіонального самоврядування, підприємств, установ і організацій, пов`язані з наданням пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» покриваються місцевими фінансовими органами на підставі розрахунків, поданих організаціями, шляхом перерахування коштів на їх рахунки в установах банків. Пільги, передбачені зазначеним Законом, надаються організаціями за рахунок власних коштів з наступним відшкодуванням їх з бюджету за встановленими нормами у погоджені з фінансовими органами терміни. Відшкодування організаціям витрат, пов`язаних з наданням пільг, фінансові органи провадять за рахунок коштів місцевих бюджетів на підставі перевірених ними розрахунків, поданих організаціями. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 р. № 117 затверджене Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, яке введеться структурними підрозділами Міністерством соціальної політики. До Реєстру вноситься інформація про осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, у т. ч. відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи) організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної у пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1-пільга", в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; вносять до Реєстру відповідні уточнення у разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги; надають консультації пільговикам, підприємствам та організаціям, що надають послуги. Для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу довідку про склад сім`ї, копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім`ї на пільги (з пред`явленням оригіналів цих документів), копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, пред`являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується. Підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга". Таким чином, відповідно до змісту Постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 389 органом який встановлює право споживача на пільгу за сплату житлово-комунальних послуг є відповідний структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, який у разі встановлення такої пільги споживачу, направляє відповідну інформацію організаціям, що надають житлово-комунальні послуги. Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження внесення його даних як пільговика до Реєстру. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 373 був затверджений Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, який визначає механізм надання громадянам у грошовій формі пільг на житлові послуги - послуг з управління багатоквартирним будинкомю. Дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги у тому числі згідно із Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Для розрахунку розміру пільги інформацію надають управителі, виконавці комунальних послуг - про припинення надання комунальних послуг, зміну тарифів на житлово-комунальні послуги, плати за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг. На підставі даних Реєстру та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 цього Порядку, розраховують щомісяця суму пільги на оплату житлово-комунальних послуг виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування; Отже, передбачена інваліду війни пільга надається йому за рахунок підприємства чи організації, що надає послугу, відповідно й розмір щомісячної оплати спожитих послуг, що сплачується безпосередньо пільговиком, зменшується на розмір пільги. КП ЖКС\~«Хмельницький» є суб`єктом, на якого покладено обов`язок розрахунку плати за житлово-комунальні послуги з урахуванням пільг, передбачених чинним законодавством. Зі змісту листа Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 29 червня 2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , особа з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, з 01 червня 2005 року перебувала на персоніфікованому обліку в Єдиному державному автоматизованому реєєстрі пільговиків в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. Згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» [PERSON] користувалась 100-відсотковою знижкою при оплаті за житлово-комунальні послуги на одну особу в межах норм споживання, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування». З 01 жовтня 2019 року почалася монетизація пільг на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 № 373 (далі-Порядок), паралельно функціонували дів системи надання пільг у грошовій формі - готівкова і безготівкова. До компетенції управління входило нарахування пільги на житлово-комунальні послуги. Щомісяця [PERSON] нараховувалася пільга на всі житлово-комунальні послуги, виходячи з розміру знижки, на яку вона мала право, та з урахуванням цін/тарифів і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування. Оскільки у [PERSON] була безготівкова форма виплати пільг, то частину платежів за неї здійснював уповноважений банк, а саме АТ «Ощадбанк», а частину вона повинна була сплачувати самостійно. Підпунктом 2 п. 12 Порядку передбачено, що перерахування послідовності: коштів надавачам послуг здійснювалося АТ «Ощадбанк» у наступній постачання теплової енергії, постачання та розподіл природного газу або постачання та розподіл електричної енергії за наявності відповідного виду індивідуального опалення, постачання гарячої води, централізоване водопостачання, централізоване водовідведення, постачання та розподіл електричної енергії, постачання та розподіл природного газу, поводження з побутовими відходами, послуги з управління багатоквартирним будинком, внески за встановлення, обслуговування тазаміну вузлів комерційного обліку. Тобто, АТ «Ощадбанк» здійснював перерахунок коштів не за пропорційним принципом (коли за кожну послугу проводився розрахунок в рівних відсотках від сум пільги), а за пріоритетним принципом - коли спочатку нараховувалась оплата за тепло, потім за газ, електроенергію і т.д. Якщо сума пільги достатня, то сплата всіх послуг здійснювалася на 100 %. Залишок коштів пільги перераховувався на наступний місяць. Якщо суми пільги недостатньо, то сплачено було лише за ті послуги, на які вистачило коштів. Послуги, за які потрібно доплатити - АТ «Ощабданк» надсилав СМС-повідомлення (з розмірами доплати за кожним видом послуги). Також можливо було відслідковувати рух коштів за обліковим записом пільговика в його особистому кабінеті на сайті АТ «Ощадбанк». Відповідно до п. 9 Порядку АТ «Ощадбанк» здійснював переказ коштів на рахунки управителів, об?єднань, виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ «Ощадбанк» (його установами) та управителями, об?єднаннями, виконавцями комунальних послуг. Виконавці комунальних послуг відповідно до Порядку надавали щомісяця АТ «Ощадбанк» реєстри пільговиків разом з даними про облікові записи пільговиків, нараховані суми за спожиті послуги у попередньому місяці та загальні суми до сплати, що включають заборгованість (переплату) за попередні періоди окремо за кожним видом послуги. Оскільки перерахування коштів за послуги є виключно компетенцією АТ «Ощадбанк», за отриманням інформації про операції, здійснені за обліковим записом пільговика щодо перерахування коштів надавачам житлово-комунальних послуг, пільговику необхідно звертатися до АТ «Ощадбанк». Інформація надається в порядку, визначеному АТ «Ощадбанк». Повідомлення про надання пільг у розрізі послуг за жовтень 2019 року - грудень 2022 року додаються (а.с. 119-135). Таким чином, діюче законодавство не містить обмежень для надання пільг з оплати житлово-комунальних послуг неприбутковими організаціями за рахунок власних коштів, з подальшим за заявами неприбуткових організацій отриманням відшкодування за рахунок місцевих бюджетів. За таких підстав, суд вважає, що в задоволенні зустрічних вимог слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач [PERSON] , як інвалід 2 групи від сплати судового збору звільнена. Судовий збір за зустрічним позовом складає 2684,00 грн., який КП ЖКС «Хмельницький» при зверненні до суду не сплачений. Оскільки в задоволенні зустрічного позову відмовлено, то судовий збір підлягає стягненню КП ЖКС «Хмельницький» на користь держави.

Outcome: dismissed