Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивачем подано дану позовну заяву в якій вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 21 липня 2016 року Знам`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №56. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 21 липня 2016 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON] , [INFO] . З чоловіком вони проживають разом за однією адресою, проте кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування з червня 2023 року. Враховуючи викладене позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що шлюб існує формально і примирення між ними неможливе, тому змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься її заява, в якій вона позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява в якій він не заперечував проти розірвання шлюбу, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 21 липня 2016 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Знам`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №56 (а.с. 6). Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). На даний час спільне подружнє життя припинено. Примирення вони не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. ЗЧастиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню йому з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved