Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

14.08.2023 [PERSON] , в особі представника адвоката Григоришиної Валентини Володимирівни, звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , житловою площею 23, 7 кв. м, загальною площею 56, 1 кв.м з господарськими спорудами "а"- веранда, "Б" - погріб, "В" вбиральня, у порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , 1921 р.н., яка померла [INFO] . Стислий виклад позиції позивача заперечень відповідача На обґрунтування\~позову [PERSON] вказала, що вона є спадкоємицею за заповітом після померлої [PERSON] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS] \~ за померлою [PERSON] нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок. В інший спосіб вона не має можливості оформити спадщину. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії Ухвалою від 16.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито загальне позовне провадження, витребувано матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON] . Ухвалою суду від 13.09.2023 закрито підготовче провадження. Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не прибули. Від представника позивачки - адвоката Григоришиної В.В. на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача\~ Семенівської сільської ради будь-яких заяв на адресу суду не направляв. У зв`язку із неявкою в судове учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Норми права, які застосовані судом Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частин 3, 4 статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Фактичні обставини, встановлені судом, аналіз доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] у с. Великі Низгірці у Бердичівському районі Житомирської області померла [PERSON] (а.с. 11). За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе належне на день смерті майно заповіла [PERSON] . Заповіт від 29.07.2003 посвідчений секретарем виконавчого комітету Великонизгірецької сільської ради Калінчук О.Д., зареєстрований в реєстрі за № 7 (а.с. 10). З матеріалів\~спадкової справи\~№ 256/2016\~від 07\~червня 2016\~року до\~майна [PERSON] вбачається, що позивачка є єдиною спадкоємицею заповітом до майна померлої за (а.с. 32-49). Постановою №\~729/02-31\~від 08.08.2023\~державний нотаріус\~відмовив [PERSON] у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на житловий будинок [ADDRESS] через відсутність у правовстановлюючого документу на будинок (а.с. 12). На вказане\~будинковолодіння виготовлено\~технічний паспорт\~на ім`я\~ [PERSON] ,\~з якого\~вбачається,\~що житловий\~будинок [ADDRESS] побудований 1950 році (а.с. 16-18). З довідки № 329 від 31.05.2016 виданої виконкомом Великонизгірецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті та протягом шести місяців після її смерті у будинку за вищевказаною адресою була зареєстрована її онука [PERSON] (а.с. 38). Згідно довідки № 116 від 03.08.2023 та витягу з погосподарської книги вих. № 115 від 03.08.2023, виданої виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, згідно запису у погосподарській книзі № 2 Великонизгірецького старостинського округу за 2006-2010 роки, головою двору за адресою: [ADDRESS] була померла у 2008 році [PERSON] на\~ім`я\~якої було\~відкрито особовий\~рахунок №\~ [NUMBER] .\~ [PERSON] була\~зареєстрована і\~проживала за\~вищевказаною адресою\~до дня\~смерті.\~Документи на\~будинок не\~виготовлялись.\~ Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка) становить 0, 25 га, для ведення особистого селянського господарства 0, 40 га надана рішенням виконкому Великонизгірецької сільської ради № 39 від 16.12.1993(а.с 14, 15). З довідки виданої КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради № 1224 від 26.07.2023 вбачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано (а.с. 13). Відповідно до висновку про вартість майна, складеного 05.04.2023 ТОВ "М-БТІ" вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] складає 65 121 гривню (а.с. 19). Суд зазначає, що на час завершення будівництва будинку за адресою: [ADDRESS] , а це 1950 рік, чинним законодавством передбачалося, що особа набуває права власності на будинок після державної реєстрації такого права. До того ж, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинки. Оскільки позивачка, яка є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , позбавлена можливості оформити у нотаріуса свої спадкові права, а судом встановлено, що спірне будинковолодіння згідно погосподарського обліку рахується за [PERSON] ,\~присадибна земельна\~ділянка не\~приватизована,\~ -\~то за позивачкою слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати позивача не компенсовуються.

Outcome: approved