Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання майнових прав. В позовній заяві зазначає, що 29.01.2016 між Відповідачем та Позивачем укладено цивільно-правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. за реєстровим № 74 (далі - Договір) Відповідно до пункту 1.2 Договору Відповідач зобов`язується передати у власність Позивача будь-яким передбаченим діючим законодавством способом нерухоме майно, а Позивач зобов`язується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] (далі - Квартира) та оплатити вартість Квартири, яка згідно з пунктом 3.1 Договору складала 468000,00 грн. Згідно з пунктом 2.3. Договору, технічна здача об`єкта будівництва в експлуатацію - IІ квартал 2018 року, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - IV квартал 2018 року. Позивачем в повному обсязі виконано своє зобов`язання стосовно оплати вартості Квартири, що підтверджується пунктом 3.3.1. Договору та актами приймання-передачі коштів №1, 2, 3,4 від 27.01.2016, 28.01.2016, 29.01.2016, 30.01.2016. Відтак, як вбачається, Позивачем виконано свої зобов`язання в повному обсязі, проте у власність Відповідачем Позивачу Квартиру не передано, жодних дій, спрямованих на передачу у власність, будь-яким передбаченим діючим законодавством способом Позивачу Квартири Відповідачем не вжито. Крім того, відповідно до листа Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 22.05.2023 №2205/3, інформація про прийняття багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , до експлуатації, відсутня. Замовник будівництва не звертався до Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, а саме - багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , до експлуатації. Зазначає про те, що будинок до цього часу не збудований, будь які будівельні роботи не ведуться, що свідчить про відсутність зі сторони Відповідача будь-яких дій, спрямованих на належне виконання ним умов Договору. Стверджує, що зазначені дії Відповідача є такими, що порушують право Позивача, визначене та гарантоване статтею 47 Конституції України відповідно до якої кожен має право на житло. Так, у зв`язку з укладенням Договору, у Відповідача виникло майнове право на отримання коштів від Позивача, а у Позивача виникло майнове право на Квартиру, яке в подальшому призведе до оформлення права власності на вже збудований об`єкт нерухомості - Квартиру, яка зараз фізично відсутня з огляду на невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором. Визнання за Позивачем майнового права на Квартиру дасть йому можливість чітко ідентифікувати її, адже невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором по будівництву багатоквартирного будинку та передачі Квартири у власність Позивачу може тривати невизначений час, тому Позивач має зменшити ризик того, що об`єкти нерухомості можуть перейти у власність іншій особі у разі закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку, в який вона інвестувала свої кошти. Вказує, що таким способом має бути визнання за Позивачем майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування) Квартиру. Просить визнати за [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] , майнові права на об`єкт будівництва - квартиру [ADDRESS] ), 2-С (два «С»), 2-Т (два «Т»). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. В судове\~засідання позивачне з`явився. Згідно заяви, поданої представником позивача, просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується оголошенням на сайті «Судова влада України». Копія ухвали про відкриття провадження по справі та копія позовної заяви з додатками, направлені відповідачу засобами поштового зв`язку, повернулися до суду у зв`язку з відсутністю відповідача за вказаною адресою. Інших заяв чи клопотань до суду не надходило. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ч.1 статті 5 ЦПК України, зазначено про те, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 29.01.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено цивільно-правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. за реєстровим № 74. Відповідно до пункту 1.2 Договору [PERSON] зобов`язується передати у власність [PERSON] будь-яким передбаченим діючим законодавством способом нерухоме майно, а [PERSON] зобов`язується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] , 2-С, [ADDRESS] та оплатити вартість Квартири, яка згідно з пунктом 3.1 Договору складала 468000,00 грн. Згідно з пунктом 2.3. Договору, технічна здача об`єкта будівництва в експлуатацію - IІ квартал 2018 року, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - IV квартал 2018 року. [PERSON] в повному обсязі виконано своє зобов`язання стосовно оплати вартості Квартири, що підтверджується пунктом 3.3.1. Договору та актами приймання-передачі коштів №1, 2, 3,4 від 27.01.2016, 28.01.2016, 29.01.2016, 30.01.2016. В свою чергу, [PERSON] Позивачу Квартиру не передано, жодних дій, спрямованих на передачу у власність, будь-яким передбаченим діючим законодавством способом Позивачу Квартири Відповідачем не вжито. Крім того, відповідно до листа Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 22.05.2023 №2205/3, інформація про прийняття багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , 2-С, [ADDRESS] , до експлуатації, відсутня. Замовник будівництва не звертався до Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, а саме - багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , 2-С, [ADDRESS] , до експлуатації. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту є визнання права. Підстави набуття права власності передбачені в ст. 328 ЦК України, де зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до абзацу четвертого статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Верховним Судом у постанові від 27.02.2019 у справі № 761/32696/13-Ц сформовано правову позицію, яка полягає в тому, що до завершення будівництва об`єкта нерухомості та введення його в експлуатацію позивачу як інвестору належать майнові права на цей об`єкт. Так, відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій. Згідно з абзацом сьомим статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном. При цьому майно - це окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю (стаття 190 Цивільного кодексу України), а відповідно до статті 526 цього Кодексу боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Отже, Позивачем виконано умови Договору в повному обсязі, у свою чергу Відповідачем не виконано зобов`язання щодо закінчення будівництва багатоквартирного будинку та введення його в експлуатацію, у якому наявна Квартира, яка після цього має стати власністю Позивача, а тому наявні правові підстави визнати за Позивачем майнові права на Квартиру. З вказаних норм слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що Позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини, наведені нею у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. Таким чином, відповідно до\~ст. 328 ЦК України,\~суд вважає можливим визнати за [PERSON] майнові права на об`єкт будівництва - квартиру [ADDRESS] ), 2-С (два «С»), 2-Т (два «Т»). На підставі викладеного,

Outcome: approved