Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 25.11.2020 року [PERSON] отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання заяви №б/н від 25.11.2020 року. Підписанням заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем [PERSON] , станом на 22.05.2023 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 243831,61 грн., з яких 203047,51 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 40784,10 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 243831,61 грн. за Кредитним договором № б/н від 25.11.2020 року та судовий збір. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.08.2023 року відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 28.08.2023 р. до суду відповідачем направлено відзив на позов. З відзиву на позовну заяву відповідача вбачається, що він просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позовна заява складена із порушенням чинного законодавства України та містить неправдиву інформацію і не може бути прийняти до розгляду, а також зазначив, що він не має повної можливості реалізувати свої права на захист в зв`язку із обставинами непереборної сили під час воєнного стану в Україні. Також зазначає, що в позовній заяві Позивач вказує на стягнення заборгованості по кредитному ліміту карти Signature, але в додатках до позовної заяви є згода Відповідача виключно на преміальну карту Platinum з пільговим (безкоштовним) періодом користування. У додатку 5 позовної заяви міститься Довідка, яку Позивач назвав «Про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (договір б/н)» зазначено зміну кредитного ліміту від 16.02.2021р до суми 35000,00 грн. Згідно з довідкою (додаток 6 до позовної заяви) цей кредитний ліміт встановлено після закінчення терміну дії (10.12.2020р) паспорту споживчого кредитування (додаток 8 до позовної заяви) саме для преміальної карти «платинум» (Platinum), а ніяк не для карти Signature, як намагається безпідставно переконати Позивач суд та учасників судового процесу. Позивач умисно не повідомив суд згідно з п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України («підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.»), що Вінницький міський суд Вінницької області (суддя Бойко В.М., справа № 127/19317/23 ) вже розглядає справу за тим самим предметом (стягнення заборгованості за кредитним договором) і тим самим договором без номеру. Це є зловживанням процесуальними правами Позивачем згідно із ст.44 ЦПК України. Відповідач вважає, що до таких маніпуляцій Позивач вдався, щоб створити оманливе враження, що Позивачем виконано умови Ухвали від 18.07.2023р у цій справі №127/20445/23 про залишення позовної заяви без руху. Позивач у справі № 127/19317/23 (суддя Бойко В.М.) зазначив в своєму позові той самий предмет спору (стягнення кредитної заборгованості по преміальній карті) по тому самому договору б/н на сайті Позивача: «Умови та правила надання банківських послуг». Згідно з поданими Позивачем доказами для преміальної карти максимально можливий кредитний ліміт становить до 100 тис. грн. Випуск двох карт здійснюється для зручності клієнта і не збільшує кредитний ліміт в два рази, а він продовжує залишатися на рівні 35000 грн., але не більше 100 тис. грн (згідно з паспортом споживчого кредитування для преміальних карт Platinum) В обох позовних заявах (у справі № 127/19317/23 (Суддя Бойко В.М.) та у справі №127/20445/23 (Суддя Король О.П.) Позивач зазначив, що Відповідач отримав кредитний ліміт саме по платиновій карті. Це можливо побачити згідно з виписок Позивача в період з 25.11.2020 р. по 10.12.2020р, що відповідає терміну дії паспорту споживчого кредитування. В інших справах (наприклад, № 127/3084/23 (Суддя Дернова В.В.) Позивач теж спочатку вказав заборгованість по іншій карті Універсальна, але в судовому засіданні представник Позивача визнала, що це було неправдивою вимогою. Якби Позивач одразу зазначив в позовній заяві карту Platinum, то суд міг би одразу визначити три позови по карті Platinum. Відповідач зазначає про те, що в судовому засіданні 14.08.2023 р. у справі № 127/3084/23 (Суддя Дернова В.В.) представник Позивача визнала, що зазначення в позовній заяві вимоги стягнення зобов`язань по Універсальній карті (№ 5218572210481532) є помилкою Позивача, оскільки Відповідач довів у суді, що обслуговувався в банку Позивача за тарифами преміальних карток (Platinum) для індивідуальних VIP-клієнтів з пільговим (безкоштовним) періодом користування. У справі №127/20445/23 (Суддя Король О.П.) Позивач не надав доказів про те, що Відповідач коли-небудь узгоджував отримання будь-якої іншої карти, окрім Platinum, щодо стягнення заборгованості по якій Позивач подав три позови всупереч вимогам закону. Позивач на власний розсуд безпідставно «клонує», тобто штучно створює декілька нових окремих договорів з єдиного похідного договору без номеру на своєму сайті шляхом додавання різних дат приєднання до нього, а насправді Загальні положення цього єдині для всіх послуг і при отриманні кожної нової послуги договір не змінюється, а можуть бути лише враховані зміни договору на той момент. В договорі передбачено, яким чином мають змінюватися його умови, а також Законом України «Про споживче кредитування» передбачено, що Кредитодавець (Позивач) має обов`язок забезпечити надсилання примірника кредитного договору Позичальнику (Відповідачу) як і письмово повідомити про зміни. Позивач у справі №127/3084/23 (Суддя Дернова В.В.) одночасно зазначає дату приєднання до договору б/н 17.10.2019р (доказ у додатку 12 до цього відзиву), а потім лише підтверджує ознайомлення Відповідача з паспортом споживчого кредиту 21.04.2021р. та разом з тим додає виписки з даними за 2015-2018 роки. Також відповідач вказує, що є очевидним, якщо є виписка 2015 року, то за умовами того самого публічного договору б/н Відповідач приєднався до цього договору не пізніше 13.11.2015 року, що не відповідає позиції Позивача у позовній заяві (копія сторінки з випискою 2015 року з матеріалів справи №127/3084/23 (Суддя Дернова В.В.). Відповідно, також є очевидним, що в цій справі №127/20445/23 (Суддя Король О.П.) Позивач приховав від суду існування відносин між Відповідачем та Позивачем в рамках одного і того самого договору б/н з 2015 року, тобто задовго до 25.11.2020р. Позивач не зазначив, що більше 100 редакцій цього договору зі змінами викладено на сайті Позивача в цей період, в т.ч. після 25.11.2020р (наприклад, в січні-лютому 2022р безпосередньо перед початком агресії (обставин непереборної сили) та уведенням воєнного стану. На думку Відповідача, Позивач не надав суду редакцію договору без номеру «Умов та правил банківського обслуговування» 2015 року і не пояснив, чому Відповідач не має права користуватися зміненими умовами та правилами банківського обслуговування в редакції 2022р (на момент настання обставин непереборної сили під час воєнного стану з 24.02.22р. В самому паспорті споживчого кредитування зазначено, що інформація в ньому чинна до 10.12.2020 р, тобто на момент підписання заяви про приєднання до договору УМОВИ КРЕДИТУВАННЯ могли бути дійсними тільки для карти Platinum, що підтверджується виписками. Жодного доказу про те, що Позивач ознайомив Відповідача з іншими умовами та про те, що Відповідач погодився на отримання інших кредитних карток або збільшення кредитного ліміту Позивач не надав разом із позовною заявою. Не є зрозумілим чи діє та редакція, до якої приєднався Відповідач згідно з виписками Позивача ще в період 2015 року у справі без змін, чи є зміни редакції, які необхідно враховувати. Відповідач надав суду докази (додатки 4,5-11) про те, що на сайті Позивача опубліковано багато (більше 100 різних редакцій з 2015р. по 2023р.) умов та правил банківського обслуговування з поміткою «актуальна з (зазначено дату)», але на сайті до 01.12.2022р немає інформації, до якої дати діє та чи інша редакція умов та правил банківського обслуговування. Тільки з 01.12.2022р Позивач почав зазначати на сайті період закінчення дії цих згаданих умов банківського обслуговування (Фотокопія однієї із сторінок сайту додається у додатку 7 до Відзиву). Наприклад редакція від 01.01.2022р містить 446 сторінок. Тобто Позивач створив такі умови, при яких споживачу необхідно відстежити та проаналізувати 40-50 тисяч сторінок умов банківського обслуговування за зазначений вище період 2015-2023р.р. Ще більше неможливо це зробити у встановлені процесуальні терміни. Позивач залишив невизначеність для суду та Відповідача в тому, якою редакцією умов банківського обслуговування користуватися Відповідачу і, чому не може Відповідач використовувати умови банківського обслуговування, опубліковані 2022-2023 р.р, наприклад, згідно з редакцією від 01.01.2022 р. та 01.02.2022 р., які мають бути рівнозначними для всіх споживачів. З урахуванням наведеного позиція Відповідача полягає в тому, що матеріали справи не містять підтверджень, що Позивач надавав Відповідачу для ознайомлення ті самі «Умови та правила банківського обслуговування», що додано Позивачем як доказ до позовної заяви Витяг з «Умов та правил банківського обслуговування». Крім того зазначив, що позовна заява не містить доказів, які доводять факт передачі зазначених банківських карток Відповідачу. 02.10.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив із викладенням своїх пояснень, міркувань і аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. Від відповідача на адресу суду заперечення на відповідь на відзив не надходили. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові пояснення сторін у заявах по суті позову, та письмові докази в справі, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 1054,1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до укладеного з АТ КБ «ПриватБанк» Кредитного договору № б/н від 25.11.2020 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту (до 300\~000 грн.) на платіжну картку VASA Signature (номер картки [NUMBER] ) зі сплатою процентів за користування кредитом. У період з 25.11.2020 року до 23.02.2021 року за карткою номер [NUMBER] систематично здійснювалися операції, що підтверджується банківською випискою. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 22.05.2023 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 243831,61 грн., з яких 203047,51 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 40784,10 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом. Суд не\~у повній\~мірі погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором з огляду на таке. Матеріали справи містять Витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature. Однак, Банком не підтверджено, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, а не інші, що саме ці Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування та списання. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року (справа №342/180/17), згідно з якою неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України,\~за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову; надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої\~вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Також матеріали справи містять Паспорт споживчого кредиту від 25.11.2020 року. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.05.2022 року (справа № 393/126/20) під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту; така фіксація здійснюється різними способами; першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі; це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів); домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця; способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту; ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Отже, заборгованість по відсотках за користування кредитом у сумі 40784,10 грн. погашені за рахунок кредиту, а відтак в цій частині позовні вимоги 40784,10 грн. не підлягають задоволенню. Позов підлягає частковому задоволенню щодо стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 25.11.2020 року у розмірі 203047,51 грн. (тіло кредиту). Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України З відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» у відшкодування витрат із сплати судового збору підлягає стягненню 3046,67 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial