Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

17 липня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Згурівського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 19.12.1970 Дубосарським рай бюро ЗАГС Молдавської РСР № 220, після розірвання шлюбу іменувати її прізвищем « [PERSON] », стягнути з відповідача половину судових витрат у розмірі 536,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.12.1970 сторони вступили в шлюб, який зареєстрований Дубосарським рай бюро ЗАГС Молдавської РСР № 220. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В даний час вони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки подружжя, внаслідок чого виникали сімейні сварки. Відповідач зловживає спиртними напоями, ображає її брудною, нецензурною лайкою, кидається в бійки, тому вони припинили сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного домашнього господарства. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Через органи ДРАЦСу відповідач відмовляється розірвати шлюб, через що позивач змушена звернутися до суду. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 24 липня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 23 серпня 2023 року надано сторонам строк для примирення подружжя 2 (два) місяці, зупинено провадження у справі. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року поновлено провадження у справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. За час строку для примирення вони не примирилися, відповідач продовжує вчиняти сварки і бійки, зловживає спиртними напоями. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, примиритись з позивачем не вдалося. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] вступили в шлюб 19 грудня 1970 року, який зареєстрований Дубосарським рай бюро ЗАГС Молдавської РСР, актовий запис № 220. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 5 - оригінал свідоцтва про шлюб). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач позов визнає. В матеріалах справи міститься довідка ВПД № 1, в якій зазначено, що [PERSON] зверталась до ВПД № 1 із заявою, в якій просила застосувати міри до [PERSON] , оскільки він зловживає спиртними напоями, вчиняє неправомірні дії (а.с. 25, 26). Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21 СК України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, враховуючи категоричні вимоги позивача та визнання позову відповідачем, а також те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу надалі іменуватися « [PERSON] ». При зверненні до суду позивач [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, половину яких у розмірі 536,80 грн просила стягнути з відповідача. В силу норми ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вимоги позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину сплаченого позивачем судового збору, а саме кошти у розмірі 536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved