Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

29.08.2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2023 року вирішено стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. На примусове виконання рішення суду видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження. Вказує, що на даний час він ніде не працює, на його утриманні перебуває дружина, неповнолітній син [PERSON] та мати [PERSON] , яка є особою з інвалідністю ІІ групи. На підставі викладеного, та з врахуванням заяви від 16.10.2023 року, просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2023 року, на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частки його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання від позивача на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідачка до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги визнає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2023 року в цивільній справі № 161/3879/23 вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] - аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] - в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на даний час позивач [PERSON] не має офіційного місця працевлаштування. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши надані суду докази, суд вважає, що позивач не має реальної можливості сплачувати на користь відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частину від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вищевказаний розмір аліментів, встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2023 року в цивільній справі № 161/3879/23 підлягає зменшенню до 1/6 частину від заробітку (доходу) [PERSON] . Такий розмір стягуваних аліментів буде відповідати принципам розумності та справедливості. Як слідує з роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з моменту набрання даним рішенням законної сили. З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, підлягає до задоволення у повному обсязі. При вирішенні позовних вимог, суд, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, бере до уваги визнання відповідачем позову та вважає, що таке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 182, 192 СК України,

Outcome: approved