Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~з позовною\~заявою до\~відповідача про збільшення розміру аліментів, в якій зазначає, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2010 р. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . В подальшому шлюб між сторонами було розірвано, відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області №372/1641/14-ц від 11.04.2014 р. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12.05.2014 р. (справа №372/1820/14-ц) з відповідача було стягнуто аліменти на неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно на користь позивача починаючи з 08 квітня 2014 р. до досягнення дитиною повноліття. Дитина перебуває на утриманні позивача. З часу винесення рішення про стягнення аліментів пройшло 9 років, дитина підросла, витрати на її утримання суттєво збільшилися, у зв`язку з цим матеріальне становище позивача погіршилося. Відповідач відмовляється у будь-який спосіб добровільно допомагати доньці. Відповідач офіційно працевлаштований, його матеріальний стан покращився. З урахуванням викладеного, враховуючи економічний стан в країні та зростання цін на продукти та послуги. Позивач вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки до 3000,00 грн., оскільки на даний час позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби доньки, а саме: одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оздоровити дитину, оплатити додаткові освітні гуртки тощо. У зв`язку з цим позивач просить суд збільшити розмір аліментів на малолітню дитину [PERSON] , які підлягають стягненню за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 травня 2014 р. (справа №372/1820/14-ц), стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді\~від 22.09.2023\~року у\~справі відкрито\~спрощене позовне\~провадження з\~повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася,\~ подала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явивсь, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 листопада 2010 р. (а.с.4) Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11.04.2014 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5) 12.05.2014 р. рішенням Обухівського районного суду Київської області було стягнуто з [PERSON] аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно на користь [PERSON] починаючи з 08.04.2014 р. до досягнення дитиною повноліття. (а.с.6) Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Ч.2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожиткові мінімуми для різних категорій населення на 2023 рік в Україні встановлюються Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік", зокрема для дітей віком від 6 до 18 років\~2833 грн. Положеннями статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Ч.1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року,в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як зазначено у ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другоюстатті 141\~СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, судом встановлено, що дитина сторін проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні. Суд бере до уваги, що з часу постановлення судом рішення від 12.05.2014 р, витрати на утримання дитини зросли, а тому визначений судом розмір аліментів в сумі 1000 грн. є недостатнім та на даний час є нижчим ніж передбачений законодавством мінімуму. Відповідач є працездатною особою, проти позовної заяви не заперечує, не спростував обставини, викладені у позовній заяві, не надав суду доказів, що він не має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Таким чином, суд враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної син та до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.3\~ч.1\~ст.5\~ЗУ «Про\~судовий збір» від\~сплати судового\~збору під\~час розгляду\~справи в\~усіх судових\~інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved