Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

30 серпня 2023 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 25.08.2021 сторони уклали шлюб. За час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Після офіційної реєстрації шлюбу їх стосунки складалися нормально. Під час спільного проживання вони зрозуміли, що мають різні погляди на сімейне життя і подружні стосунки загалом, часто виникали сварки та різні протиріччя. З лютого 2023 року сторони перестали проживати разом як подружжя. Внаслідок чого їх спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та інтересам їх сина. В результаті цього їх шлюбні стосунки припинилися, а також перестали вести спільне господарство. Будь-яких дій щодо розірвання шлюбу відповідач робити не бажає, тому позивач змушена звертатися до суду з даним позовом. Враховуючи наведені обставини, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Ухвалою суду від 04 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву у якій просить справу за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу розглядати за її відсутності. Позов підтримує повністю та наполягає на розірванні шлюбу. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] , судові витрати залишає за собою. Відповідач в судові засідання призначені на 22.09.2023, на 10.10.2023 та на 23.10.2023 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся у порядку передбаченому ЦПК України шляхом направлення судових повісток за місцем його проживання, однак до суду повернулися не вручені конверти з відміткою відділення поштового зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 13-15, 24-26). Крім того, відповідно до ч.11\~ст. 128 ЦПК України відповідач був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, призначеного на 10.10.2023та на 23.10.2023 через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, про що в матеріалах справи наявне підтвердження (а.с. 20, 23). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подавав, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву - не скористався. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 25 серпня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Чемеровецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за актовим записом №46. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). [INFO] у смт Чемерівці Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області народився [PERSON] , батьком якого зазначено [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що встановлено зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до статтей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, відсутність заперечень відповідача щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно\~ст. 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на висловлене в заяві бажання позивача не змінювати прізвище на дошлюбне, суд вважає за можливе залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Однак, враховуючи, що позивач у позовній заяві зазначає, що судові витрати залишає за собою, суд не вбачає підстав для стягнення таких витрат з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved