Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

в серпні\~2023\~року Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Фінтраст\~Україна» (далі\~-ТОВ\~«ФК «Фінтраст\~Україна»)\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 63\~583 грн. 25 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено договір № 4837019 про надання споживчого кредиту, за умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 15 000 грн. 00 коп. з терміном користування 30 днів (з можливістю продовження вказаного строку). В свою чергу, відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі: стандартна процентна ставка\~1,90 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом (застосовується у разі порушення позичальником строку повернення кредиту); знижена процентна ставка\~1,14 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом (застосовується в межах строку кредитування та за умови належного виконання позичальником своїх зобов`язань, а також у разі досягнення сторонами умов щодо пролонгації кредитного договору\~протягом цього строку). 21.06.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 21-06/2022, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з договору № 4837019 від 27.09.2021. Відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором у розмірі 49\~200 грн. 00 коп., в тому числі заборгованість за кредитом\~у розмірі 15 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 34\~200 грн. 00 коп. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в повному обсязі. Крім цього, позивач на підставі ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~просив стягнути з відповідача на свою користь 3 % річних за період прострочення виконання зобов`язання (з 26.01.2022 по 19.05.2023) у розмірі 2\~034 грн. 05 коп., а також інфляційні втрати (за лютий 2022 року - квітень 2023 року (включно)) у розмірі 12\~349 грн. 20 коп. В судове\~засідання представник\~позивача [PERSON] \~не з`явилася,\~проте згідно\~наявної в\~матеріалах справи\~заяви,\~просила розглянути\~справу без\~її участі,\~позовні вимоги\~підтримала в\~повномуобсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст.\~128\~ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача в своїй заяві проти цього не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України\~передбачає, що відповідно до\~ст.6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно\~ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1ст. 1055\~ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що договір про надання споживчого кредиту був вчинений в електронній формі. А тому на нього поширюються вимоги\~Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, крім визначених\~Цивільним кодексом України\~істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 2-4, 6-8, 11-13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор\~це алфавітно-цифрова\~послідовність,\~що її\~отримує особа,\~яка прийняла\~пропозицію (оферту)\~укласти електронний\~договір шляхом\~реєстрації в\~інформаційно-телекомунікаційній\~системі суб`єкта\~електронної комерції,\~що надав\~таку пропозицію.\~Одноразовий ідентифікатор\~може передаватися\~суб`єктом\~електронної комерції,\~що пропонує\~укласти договір,\~іншій стороні\~електронного правочину\~засобом зв`язку,\~вказаним під\~час реєстрації\~у йогосистемі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1ст. 3\~Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст.611,\~612,\~623-625,\~1049,\~1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Також, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512\~ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.\~1ст.1077, ч. 1 ст.1078, ч. 1 ст.1082 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові(ст.514, ч. 1 ст.1084 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №4837019 про надання споживчого кредиту (підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором), в якому сторони узгодили його умови. За умовами вказаному договору відповідачу було надано кредит у розмірі 15\~000 грн. 00 коп. з терміном користування 30 днів (з можливістю продовження вказаного строку). В свою чергу, відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі: стандартна процентна ставка\~1,90 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом (застосовується у разі порушення позичальником строку повернення кредиту); знижена процентна ставка\~1,14 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом (застосовується в межах строку кредитування та за умови належного виконання позичальником своїх зобов`язань, а також у разі досягнення сторонами умов щодо пролонгації кредитного договору\~протягом цього строку). 21.06.2022\~між ТОВ\~«Авентус Україна»\~та ТОВ\~«Фінтраст Україна»\~було укладено\~договір факторингу\~№ 21-06/2022,\~за яким\~первісний кредитор\~відступив позивачу\~за плату\~право грошової\~вимоги до\~ [PERSON] \~за зобов`язаннями,\~що виникли\~з договору\~№ 4837019від 27.09.2021. Судом встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» перерахувало кредитні кошти у розмірі 15 000 грн. 00 коп. на рахунок позичальника. Також з матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 26.01.2022 становить 49\~200 грн. 00 коп., в тому числі заборгованість за кредитом\~у розмірі 15\~000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 34\~200 грн. 00 коп. (проценти розраховані за період з 27.09.2021 по 25.01.2022 (включно), відповідно до п.п.1.4, 4.3.1- 4.4 договору, а саме: 285 х 30 + 285 х 90), що підтверджується розрахунком заборгованості. За встановлених обставин, вказана заборгованість на підставі ст. ст.\~526,\~530 ЦК України\~підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведеної норми, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями, виходячи зі змісту правової позиції наведеної у постанові Верховного суду від 12 березня 2018 року №914/712/16. Нараховані відповідно до\~вказаної статті кошти мають компенсаційний, а не штрафний характер і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за весь час прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому, індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Сума інфляційних визначається шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Якщо грошове зобов`язання набуло статусу простроченого з 1-го по 15-й день відповідного місяця, то воно індексується з урахуванням цього місяця, а якщо з 16-го по 31-й день місяця, то розрахунок розпочинається з наступного місяця. Аналогічно, якщо заборгованість погашається з 1-го по 15-й день відповідного місяця, то інфляційні втрати розраховуються без урахування цього місяця, а якщо з 16-го по 31-й день місяця\~то з урахуванням цього місяця. \~ \~ \~ \~Разом з\~тим,\~відповідно до\~п.18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного, позивач має право на застосування наслідків порушення зобов`язання відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України за проміжок часу, який неохоплений воєнним станом, а саме за період з 26.01.2022 по 23.02.2022, зокрема: три проценти річних від простроченої суми 35 грн. 75\~коп. (15 000 х 3% /365 х 29), інфляційні втрати - 240 грн. 00 коп. (15 000 х 1,016 - 15 000). Згідно ч. 1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (78 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) в розмірі 1 674 грн. 82 коп. (2\~147,20 х 78 % ). Що стосується витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. На підтвердження обумовлених витрат представницею позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 07 липня 2022 року №07/07-2022, копію звіту про надання правової допомоги від 03.08.2023, копію рахунку на оплату по замовленню №03/08 від 03.08.2023, копію платіжної інструкції № 1038 від 04.08.2023. \~Разом з тим вказані документи були надані представницею позивача [PERSON] по іншій справі (справа №473/4166/23), по якій ухвалено рішення та вирішено питання щодо розподілу між сторонами витрат на правничу допомогу. В зв`язку з чим підстави для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу відсутні.

Outcome: partial