Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 12 вересня 2007 року ними було укладено договір безпроцентної позики, за яким ТОВ "АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" позичила [PERSON] 55 000(п`ятдесят п`ять тисяч) грн., що в еквіваленті на Долари США дорівнюють 10 890(десять тисяч вісімсот дев`яносто) доларів. Даний договір власноруч підписала відповідач. [PERSON] повинна була повернути грошові кошти за першою вимогою, проте зобов`язання не виконала, позику не повернула, тому просить стягнути з [PERSON] борг за договором позики в розмірі 398232,05 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, її представник в судовому засіданні 14 вересня 2023 року заявлені вимоги ТОВ "АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" не визнали, [PERSON] заперечувала, що отримувала від позивача в якості позики грошові кошти. На судове засідання 23 жовтня 2023 року відповідач та її представник не з`явилися, належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, причини неявки суду не повідомили. При цьому, ні відповідач, ні її представник не скористались своїм правом на подання заяви про здійснення відеоконференції у разі неможливості прибути у судове засідання. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. За положеннями ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до положень ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначено моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не передбачено договором. Згідно положень ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Як встановлено у судовому засіданні, 12 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем як юридичною та фізичною особами було укладено Договір безвідсоткової позики, оформлений письмово(а.с.14), також видано видатковий касовий ордер №321 від 12 вересня 2007 року, за якими позивач як позикодавець відповідно до умов договору передав у власність відповідачу кошти в сумі 55000 грн., що в еквіваленті на Долари США дорівнюють 10890(десять тисяч вісімсот дев`яносто) доларів, на момент укладання договору(а.с.16). Оригінал договору безвідсоткової позики про отримання в борг від ТОВ "АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" грошових коштів в сумі 55000 грн., з погодженим сторонами строком їх повернення, досліджений в судовому засіданні, копія якого долучена до матеріалів справи(а.с.14-15). Представлений позивачем договір про отримання відповідачем позики містить дані щодо особи позичальника та позикодавця, розміру отриманої позики, термін повернення позики, тому є письмовим документом, що підтверджує факт укладення договору позики, його умови, посвідчує факт отримання відповідачем позики саме у позивача. Таким чином, факт укладання сторонами договору позики у письмовій формі та передачу грошових коштів [PERSON] , суд вважає встановленим. Строк користування грошовими коштами, погоджений сторонами, а саме згідно п.4 Договору безпроцентної позики грошей(а.с.14), позика має повертатись моментом пред`явлення вимоги позикодавця. 21 листопада 2022 року позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів в сумі 400860,90 грн. протягом 30 днів(а.с.17). Грошові кошти на момент розгляду справи судом за вказаним договором позики відповідачем позивачу не повернуто, що підтвердили сторони у судовому засіданні. Посилання відповідача на те, що вона кошти від позивача не отримувала, спростовується текстом договору безвідсоткової позики та видатковим касовим ордером №321, з якого вбачається, що [PERSON] отримала грошові кошти в розмірі 55000 грн., що в еквіваленті на Долари США дорівнювали 10 890 (десять тисяч вісімсот дев`яносто) доларів на момент укладання договору. Крім того, відповідач та її представник, заперечуючи щодо факту отримання грошових коштів у позику, не зверталися з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи підпису [PERSON] на спірному договорі безвідсоткової позики. Положеннями ст.99 Конституції\~України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до положень ст.192\~ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За положеннями ст.524\~ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ст.533 ЦК України). Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. За курсом НБУ на час подання позову(12 квітня 2023 р.) офіційний курс долара США складає 36,5686 грн./дол., і сума позики, що підлягає поверненню в еквіваленті 10890 дол. США, визначається згідно ч.2 ст.533 ЦК України в гривнях, у розмірі 398232,05 грн.(10890 * 36,5686). Враховуючи встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги ТОВ "АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" обґрунтованими, доведеними та задовольняє їх. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений на час звернення до суду, в сумі 4778,78 грн..

Outcome: approved