Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом та уточненим позовом до КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Первинна профспілкова організація спілки працівників охорони здоров`я України КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 01.08.1994 року по 30.11.2022 року вона перебувала в трудових відносинах з КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради, яке є правонаступником КНП «Глобинська центральна районна лікарня» Глобинської районної ради та Глобинської центральної районної лікарні, зокрема, з 03.06.2019 працювала на посаді сестри медичної палатної терапевтично-кардіологічного відділення. 29.11.2022 наказом КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради № 135 Кп 2 30.11.2022 її звільнено з вищевказаної посади, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді згідно п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що відповідачем було прийнято протиправний наказ про її звільнення, оскільки жодних попереджень про невідповідність займаній посаді вона не отримувала, як і не отримувала за час своєї роботи у відповідача жодних трудових стягнень. Вона є дипломованим за своєю спеціальністю фахівцем, має тривалий безперервний стаж роботи у відповідача, неодноразово отримувала відзнаки за сумлінну працю та високий професіоналізм та постійно проходила підвищення кваліфікації. Більше того, на момент звільнення (з 14.11.2022 по 14.12.2022) вона саме проходила підвищення кваліфікації в Полтавському базовому медичному фаховому коледжі Полтавської обласної ради. Враховуючи викладене, позивачка та її представник просили: визнати протиправними та скасувати накази КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради від 29.11.2022 року № 135 Кп 2 «Про звільнення [PERSON] » та від 07.12.2022 року № 269-А «Про внесення змін до Наказу №135 Кп 2» з поновленням позивача на посаді; стягнути з КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.12.2022 по 18.10.2023 в сумі 211236,60 грн.; в частині поновлення на роботі рішення суду звернути до негайного виконання та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. Позивачка та її представник в судове засідання 18.10.2023 не з`явились. Представник позивачки надав заяву про розгляд справи за їх відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судових засіданнях 20.02.2023, 15.03.2023, 22.06.2023 представник позивача надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Крім того, пояснив, що наказом від 07.12.2022 № 269-А відповідач вніс зміни до Наказу № 135 Кп2 від 29.11.2022 року щодо підстави звільнення [PERSON] , звільнивши її не за п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України, а за п.1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. Однак жодної угоди сторін щодо звільнення позивачки не було досягнуто. Вважав такі дії відповідача продовжуванням нехтування прав позивача та норм КЗпП України, а відтак цей Наказ від 07.12.2022 № 269-А, як похідний від Наказу № 135 Кп2 від 29.11.2022 також підлягає визнанню незаконним. Вважають, що Наказ від 07.12.2022 № 269-А не має юридичної сили, оскільки він був підписаний не директором КНП «Глобинська міська лікарня», а іншою особою. Зазначив, що позивачка не бажає укладати мирову угоду з відповідачем. Крім того, пояснив, що умисно не виконуючи ухвали суду про витребування доказів, відповідач зловживає своїми процесуальними правами, протиправно перешкоджаючи здійсненню судочинства. Так, не виконуючи вимоги ухвали суду відповідач не надав копію рішення (протокол засідання, наказ, розпорядження тощо) від 07.12.2022 комісії по трудових спорах, на якому було вирішено змінити підставу звільнення [PERSON] ; копії всіх документів, які стосуються трудових правовідносин [PERSON] та КНП «Глобинська міська лікарня», зокрема: табель обліку робочого часу за 2022 рік, довідку про заробітну плату за 2022 рік (довідка про заробітну плату, що мається в матеріалах справи, підписана не уповноваженою особою, не мстить всіх реквізитів, не відображає інформацію щодо табелю обліку робочого часу, а саме- скільки днів позивачка працювала), відомості про всі заохочення та стягнення, які мали місце під час трудових відносин [PERSON] з відповідачем (зокрема правонаступниками -КНП «Глобинська центральна районна лікарня» Глобинської районної ради та Глобинською центральною районною лікарнею). Зауважив, що допит свідків є важливим із-за ряду розбіжностей у документах, а також необхідності з`ясування юридичних мотивів підписання тими чи іншими особами документів під час виконання ними посадових обов`язків, які стосуються позивачки. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на ту обставину, що раніше КНП «Глобинська міська лікарня» отримало повістку до суду по справі № 527/2109/23 до іншого судді на цю саме дату і цей саме час за участю керівника окружної прокуратури, також просив врахувати зайнятість представника лікувального закладу у мобілізаційних заходах та в організації лікування військових під час воєнного стану. В заяві просив критично оцінити розрахунок середнього заробітку щодо [PERSON] , складений представником позивача, та визнати вказаний розрахунок неналежним доказом. У відзиві на позовну заяву (а.с. 27-28) просив провадження по справі закрити із-за відсутності предмета спору та сприйняти як варіант вирішення справи мирову угоду з поновленням на роботі після проходження атестаційної комісії і підтвердження кваліфікації. В обґрунтування заперечень проти позовних вимог зазначив, що основною підставою для звільнення [PERSON] із займаної посади є відсутність належної кваліфікації. Термін посвідчення про присвоєння(підтвердження) відповідної кваліфікаційної категорії із спеціальності молодшого спеціаліста з медичною освітою у [PERSON] , що є основним документом про допуск до медичної діяльності, витік в 2017 році. Працюючи сестрою медичною палатною (1 ст) терапевтично-кардіологічного відділення КНП «Глобинська міська лікарня» [PERSON] не мала відповідної кваліфікації згідно положень Довідника кваліфікаційних характеристик професій (ДКХП 78 «Охорона здоров`я») станом на час звільнення. Згідно п.26 розділу «Кадрові вимоги» Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджених Постановою КМУ від 02.03.2016 № 285 встановлено відповідність спеціальним освітнім і кадровим вимогам молодших спеціалістів з медичною освітою. Даною нормою встановлено, що така відповідність повинна бути підтверджена: дипломом молодшого спеціаліста; свідоцтвом про проходження спеціалізації, перепідготовки, підвищення спеціалізації; посвідченням про присвоєння (підтвердження) відповідної кваліфікаційної категорії із спеціальності молодшого спеціаліста з медичною освітою. Згідно вимог посадової інструкції «сестри медичної палатної терапевтично-кардіологічного відділення» встановлені кваліфікаційні вимоги до даної групи медичних сестер, а саме: наявність посвідчення про присвоєння (підтвердження) певної кваліфікаційної категорії; курси підвищення кваліфікації. З даною посадовою інструкцією [PERSON] ознайомилася 02.01.2019 року. Таким чином, у позивачки було достатньо часу для вирішення питання підвищення своєї кваліфікації і отримання атестаційного посвідчення. Вказаних вимог нормативних актів і посадової інструкції [PERSON] не виконала. Отже підстава для її звільнення з посади сестри медичної палатної терапевтично-кардіологічного відділення є правомірною. 16.11.2022 [PERSON] була повторно увідомлена під особистий підпис про відсутність у неї атестаційного посвідчення, який надає право на зайняття роботою медичної сестри. Серед іншого, їй було роз`яснено, що вона може пройти курси підвищення кваліфікації, а згодом атестацію у встановленому порядку. Після цього вона зможе повернутися до лікувального закладу. Зауважень з її боку не було. При цьому, адміністрація лікувального закладу не мала можливості забезпечити [PERSON] іншою роботою медичної сестри згідно її наявної кваліфікації. Виявлення у ряду медсестер недоліків у дозвільних документах на медичну діяльність стало підставою для створення у КНП «Глобинська міська лікарня» комісії по трудових спорах. У зв`язку з тим, що позивачка до профспілкових органів КНП «Глобинська міська лікарня» не обиралася, то до неї застосовується норма ч.2 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Зауважив, що курси підвищення кваліфікації [PERSON] пройшла вже після звільнення, а саме-14.12.2022 року. З урахуванням рішення комісії по трудових спорах, адміністрацією було вирішено змінити підставу для звільнення [PERSON] на більш м`яку, а саме за угодою сторін з ініціативи роботодавця (п.1 ст. 36 КЗпП України). Позивачка була увідомлена про означену зміну в Наказі по телефону. Крім того, їй пропонувалося подати до відділу кадрів трудову книжку для внесення змін. 17.12. та 28.12.2022 при перебуванні [PERSON] в приміщенні лікувального закладу їй пропонувалося ознайомитися письмово з наказом про внесення змін до Наказу № 135 КП 2 від 29.11.2022. [PERSON] відмовилася від ознайомлення з вищевказаним наказом. Крім того, представник відповідача зазначив, що лікарня може повторно працевлаштувати позивача за умови пред`явлення нею чинного обов`язкового сертифікату сестри медичної, який передбачено для середнього медичного персоналу, в даному випадку можлива мирова угода, як це пропонувалося у відзиві на позов(а.с. 38). В письмових поясненнях(а.с. 60-61) представник відповідача зазначив, що [PERSON] була телефоном увідомлена про зміну в Наказі № 135 КП 2 від 29.11.2022 та їй пропонувалося подати до відділу кадрів трудову книжку для внесення змін. Таким чином, предмет спору за позовом [PERSON] відсутній, але КНП «Глобинська міська лікарня» готова укласти з позивачкою мирову угоду при пред`явленні нею як курсів підвищення кваліфікації, так й обов`язкового атестаційного посвідчення про присвоєння кваліфікації. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явився, та не повідомив про причини неявки. З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що у справі № 527/2109/23 за позовом керівника Глобинської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Глобинської міської ради Полтавської області до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, провадження відкрито 31.08.2023 року, тоді як провадження у справі, що розглядається, відкрито ще 29.12.2022 року. Крім того, у справі № 527/2109/23 КНП «Глобинська міська лікарня» є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, тоді як у вказаній справі стороною (відповідачем). Крім того, згідно заочного рішення суду від 18.10.2023 у справі № 527/2109/23, оприлюдненого в Єдиному державному реєстрі судових рішень, представник третьої особи КНП «Глобинська міська лікарня» в судове засідання надав заяву, в якій прохав справу розглядати у відсутності їх представника. Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Виходячи з вимог п.11 частини 3\~статті 2 ЦПК України\~щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, та сттаттею 275 ЦПК України, якою передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, суд визнав неявку представника відповідача в судове засідання без поважних причин та такою, що не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, та матеріали особової справи позивачки, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~ цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~ Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи(ч.1 ст. 79 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від\~20\~лютого\~2023\~року \~ про привід свідків [PERSON] - директора КНП\~«Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради, [PERSON] - виконавчого директора КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради; Бут М.О. -начальника відділу кадрів КНП\~«Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради; Камінської Н.М.-статиста медичного КНП\~«Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради; Коваленко Ю. -статиста медичного КНП\~«Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради; Кравченка В.В.-голову профспілкового комітету первинної профспілкової організації спілки працівників охорони здоров`я України\~КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради,- ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області не виконано. Вищевказані свідки в судове засідання не з`явились. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] через канцелярію суду надали заяви про те, що на підставі ст. 63 Конституції України вони відмовляються від дачі показань. Ухвали Глобинського районного суду Полтавської області про витребування доказів від 29.12.2022 та від 30.01.2023 відповідач не виконав та не повідомив про причини їх невиконання. За таких обставин суд вирішує дану цивільну справу на підставі наявних матеріалів. Статтею 43 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року\~у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на всій території України, починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, було введено воєнний стан строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено та який триває і до цього часу. Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-ІХ передбачено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених\~статтями 43,\~44\~Конституції України. [PERSON] закінчила Кременчуцьке медичне училище за спеціальністю сестринська справа та Рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 29.06.1994 р. їй присвоєно кваліфікацію медична сестра, що підтверджено копією диплома [NUMBER] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] одружились 22.07.2000 року, прізвище дружини після одруження- [PERSON] (а.с. 12). Судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з відповідачем, що не оспорювалося сторонами та підтверджено копією трудової книжки [PERSON] (а.с. 9-10). Відповідно до копії трудової книжки, [PERSON] 01.08.1994 року після закінчення Кременчуцького медичного училища зарахована на посаду медсестри кардіологічного кабінету Глобинської ЦРЛ стаціонару; 01.06.1997 переведена на посаду медсестри акушерсько-гінекологічного відділення; з 16.09.2003 працювала інспектором з предрейсового огляду водіїв за сумісництвом в цск № 16 м. Глобине; 11.11.2016 переведена на посаду лаборанта клініко-діагностичної лабораторії; 20.04.2018 переведена на тимчасово вільну посаду сестри медичної палатної кардіологічних ліжок, терапевтично-кардіологічного відділення (на час відсутності основного працівника); 01.05.2019 переведена на тимчасово вільну посаду сестри медичної палатної терапевтично-кардіологічного відділення (на час відсутності основного працівника); 03.06.2019 переведена на постійну посаду сестри медичної палатної терапевтично-кардіологічного відділення; 30.11.2022 звільнена з займаної посади згідно п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді. Також згідно копії вказаної трудової книжки: 28.12.2018 Глобинська ЦРЛ реорганізована шляхом перетворення у КНП «Глобинська ЦРЛ» Глобинської районної ради Полтавської області; на підставі рішення 5 позачергової сесії 8 скликання від 05.02.2021 КНП «Глобинська ЦРЛ» Глобинської районної ради Полтавської області змінено на КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради. Згідно копії свідоцтва про підвищення кваліфікації до диплома 33№ [NUMBER] медсестра [PERSON] у відділенні підвищення кваліфікації молодших медичних спеціалістів Полтавського базового медичного колежу з 10.10.2005 по 10.11.2005 підвищувала кваліфікацію з циклу удосконалення медичних сестер гінекологічних відділень і кабінетів (а.с.14 зв.бік). З копії посвідчення № 250 вбачається, що медсестра [PERSON] 12.12.2007 проходила атестацію в атестаційній комісії при Полтавському обласному управлінню охорони здоров`я та їй присвоєна вища кваліфікаційна категорія зі спеціальності сестринська справа. Дійсне до 12.12.2012 року, його дію продовжено до 16.11.2017 року наказом по Полтавському ГУ охорони здоров`я від 16.11.2012 № 1259 (а.с. 17). Згідно копії свідоцтва про підвищення кваліфікації до диплома 33№ [NUMBER] сестра медична [PERSON] у відділенні підвищення кваліфікації молодших медичних спеціалістів Полтавського базового медичного колежу з 11.10.2010 по 11.11.2010 підвищувала кваліфікацію з циклу удосконалення сестер медичних гінекологічних відділень і кабінетів. Відповідно до копії витягу із протоколу № 55 засідання екзаменаційної комісії від 11.11.2010 [PERSON] склала іспит на десять та їй рекомендовано підтвердити вищу кваліфікаційну категорію (а.с.16). Згідно копії свідоцтва про підвищення кваліфікації до диплома 33№ [NUMBER] сестра медична [PERSON] у відділенні підвищення кваліфікації молодших медичних спеціалістів Полтавського базового медичного колежу з 12.10.2015 по 12.11.2015 підвищувала кваліфікацію з циклу удосконалення сестер медичних гінекологічних відділень і кабінетів. Відповідно до копії витягу із протоколу № 59 засідання екзаменаційної комісії від 12.11.2015 [PERSON] склала іспит на 5(відмінно) та їй рекомендовано підтвердити вищу кваліфікаційну категорію (а.с.16 зв.бік). Згідно копії свідоцтва про підвищення кваліфікації до диплома [NUMBER] лаборант [PERSON] у відділенні підвищення кваліфікації молодших медичних спеціалістів Полтавського базового медичного колежу з 19.02.2018 по 19.04.2018 підвищувала кваліфікацію з циклу спеціалізація лаборантів клінічних лабораторій. Відповідно до копії витягу із протоколу № 17 засідання екзаменаційної комісії від 19.04.2018 [PERSON] склала іспит на 5(відмінно) та їй рекомендовано присвоїти другу кваліфікаційну категорію (а.с.15). У 2020 році сестру медичну терапевтично-кардіологічного відділення КНМП «Глобинська міська лікарня» [PERSON] нагороджено грамотою за сумлінну працю, високий професіоналізм, трудові звершення(а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про підвищення кваліфікації до диплома 33№ [NUMBER] сестра медична [PERSON] у відділенні підвищення кваліфікації молодших медичних спеціалістів Полтавського базового медичного фахового колежу з 14.11.2022 по 14.12.2022 підвищувала кваліфікацію з циклу удосконалення сестер медичних терапевтичних. Відповідно до копії витягу із протоколу № 78 засідання екзаменаційної комісії від 14.12.2022 [PERSON] склала іспит на 5(відмінно) та їй рекомендовано присвоїти вищу кваліфікаційну категорію (а.с.14). Директор КНП «Глобинська міська лікарня» наказав виключити випадки надання медичних послуг лікарями, які не мають сертифіката лікаря по спеціальності або курсів підвищення кваліфікації, молодшими спеціалістами, які мають медичну освіту, у яких немає свідоцтва про проходження спеціалізації, перепідготовки, підвищення кваліфікації, посвідчення про присвоєння (підтвердження) відповідної кваліфікаційної категорії із спеціальності, що підтверджено копією наказу від 23.12.2021 № 225-а «Про впорядкування надання медичної допомоги»(а.с.29). Департаментом охорони здоров`я Полтавської обласної військової адміністрації 25.10.2022 направлено лист за № 01-24/4857/03, зокрема, керівникам комунальних некомерційних підприємств первинного, вторинного та третинного рівнів надання медичної допомоги (з протоколами зі списками медичних працівників сфери охорони здоров`я, у яких термін кваліфікаційної категорії, внесеної до автоматизованої бази даних закінчився (закінчується) на протязі 2022 року), в якому вимагається від відповідальних за автоматизовану базу даних перевірити та внести необхідну інформацію з подальшим направленням звітів в 4 кв. 2022 р. Звернуто увагу, що відповідно до наказу МОЗ України від 07.03.2022 № 426, термін дії сертифікатів лікаря (провізора), спеціаліста, сертифікатів спеціаліста, посвідчень про кваліфікаційну категорію, який спливає у період дії воєнного стану, та посвідчень лікарів про кваліфікаційну категорію, які планували пройти атестацію протягом року після закінчення п`ятирічного строку з дати попередньої атестації, продовжується на 1 рік наказом керівника закладу охорони здоров`я за місцем роботи. В списку терапевтично-кардіологічного відділення зазначено [PERSON] -сестра медична палатна, терапевтично-кардіологічного відділення «сестринська справа», атестат чинний до 15.11.2017 року, та мається підпис позивачки про ознайомлення(а.с.31-32). Згідно копії увідомлення КНП «Глобинська міська лікарня» від 10.11.2022 відповідач увідомив позивача, що за матеріалами кадрових справ у ряду осіб з медичного персоналу середньої ланки, в тім числі і у неї, виявлено відсутність чинного атестаційного посвідчення, яке є обов`язковим і без яого вона не має права надавати медичну допомогу пацієнтам і хворим. 02.03.2016 КМУ прийняв постанову № 285 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики», якою встановив вичерпний перелік обов`язкових документів, які повинні мати медичні сестри для здійснення своєї роботи за спеціалізацією. ЇЇ попереднє атестаційне посвідчення № 250 від 12.12.2007 по спеціалізації «Сестринська справа» втратило свою чинність 12.12.2012 року. У 2010 році вона підвищувала свою кваліфікацію по циклу «Сестер медичних гінекологічних відділень і кабінетів», а у 2018 році вона підвищувала свою кваліфікацію по циклу «Спеціалізація лаборантів клінічних лабораторій». Отже, станом на 23.02.2022 року у неї не було чинного атестаційного посвідчення для роботи в кардіологічно-терапевтичному відділенні в якості сестри медичної. На займаній посаді їй необхідно пройти цикл або «Сестринська справа», або цикл «удосконалення сестер медичних терапевтичних», потім пройти атестаційну комісію і отримати певне посвідчення. За наявних у неї документів, вона не може здійснювати свою діяльність у якості сестри медичної в кардіологічно-терапевтичному відділенні з підстави невідповідності займаній посаді. Враховуючи вищенаведене, вона має бути звільнена з посади сестри медичної кардіологічно-терапевтичного відділення до усунення вищевказаних недоліків(а.с.30). В матеріалах особової справи [PERSON] наявний Акт про відмову від ознайомлення з увідомленням від 10.11.2023(така дата зазначена в Акті), за підписом виконавчого директора [PERSON] , начальника відділу кадрів М.О. Бут та статиста медичного Н.М. Камінської, за змістом якого 10.11.2022 в 9-40, в приймальні КНП «Глобинська міська лікарня» сестрі медичній кардіологічно-терапевтичного відділення [PERSON] було вручено письмове увідомлення про невідповідність її займаній посаді із-за відсутності в неї обов`язкових для роботи за спеціальністю документів із детальним роз`ясненням суті означеного. Інше місце роботи на рівні сестри медичної в КНП «Глобинська міська лікарня» за наявності існуючих документів в [PERSON] , немає. [PERSON] від підпису даного увідомення відмовилася, хоча його суть їй була зрозуміла. Згідно копії увідомлення КНП «Глобинська міська лікарня» від 07.12.2022 відповідач увідомив позивача про зміну в Наказі від 30.11.2022 про її звільнення згідно п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України, а саме- з урахуванням рішення комісії по трудових спорах, адміністрацією було вирішено змінити підставу для звільнення [PERSON] на більш м`яку, а саме за угодою сторін з ініціативи роботодавця (п.1 ст. 36 КЗпП України)(а.с. 33). В матеріалах особової справи [PERSON] наявний Акт про відмову від ознайомлення з наказом, за підписом виконавчого директора [PERSON] , начальника відділу кадрів М.О. Бут та статиста медичного [PERSON] , за змістом якого 17.12.2022, 28.12.2022 року в 10-30, в приміщенні відділу кадрів КНП «Глобинська міська лікарня» сестрі медичній кардіологічно-терапевтичного відділення Конопліній Т.А. було вручено письмове увідомлення про зміну підстави її звільнення на підставі Наказу № 269-А від 07.12.2022 і пропонувалося подати трудову книжку для внесення відповідних змін. [PERSON] від підпису даного увідомення відмовилася, хоча його суть їй була зрозуміла. В матеріалах особової справи [PERSON] мається копія посадової інструкції палатної медичної сестри терапевтично- кардіологічного відділення, затверджена директором КНМП «Глобинська міська лікарня» 02.01.2019 року, п.6 якої передбачено, що на посаду палатної м/с призначається особа, яка закінчила навчальний заклад за спеціальністю «Медична сестра» або «Фельдшер». Сестра медична стаціонару вищої квал. категорії: неповна вища освіта(молодший спеціаліст) або базова вища освіта(бакалавр) за напрямком підготовки «Медицина», спеціальністю «Сестринська справа», «Лікувальна справа», або «Акушерська справа». Підвищення кваліфікації(курси удосконалення, тощо). Наявність посвідчення про присвоєння (підтвердження) вищої квал. категорії з цієї спеціальності. Стаж роботи за фахом понад 10 років. Сестра медична стаціонару І квал. категорії: неповна вища освіта(молодший спеціаліст) або базова вища освіта(бакалавр) за напрямком підготовки «Медицина», спеціальністю «Сестринська справа», «Лікувальна справа», або «Акушерська справа». Спеціалізація за профілем роботи. Підвищення кваліфікації(курси удосконалення, тощо). Наявність посвідчення про присвоєння (підтвердження) 1 квал. категорії з цієї спеціальності. Стаж роботи за фахом понад 7 років. Сестра медична стаціонару ІІ квал. категорії: неповна вища освіта(молодший спеціаліст) або базова вища освіта(бакалавр) за напрямком підготовки «Медицина», спеціальністю «Сестринська справа», «Лікувальна справа», або «Акушерська справа». Спеціалізація за профілем роботи. Підвищення кваліфікації(курси удосконалення, тощо). Наявність посвідчення про присвоєння (підтвердження) ІІ квал. категорії з цієї спеціальності. Стаж роботи за фахом понад 5 років. З вказаною посадовою інструкцією [PERSON] ознайомлена 03.06.2019, що підтверджено її підписом. Згідно зі статтею 23 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України зокрема правовий захист від незаконного звільнення,\~а також сприяння у збереженні роботи. Пунктом 2 ч.1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці. Згідно ч.2 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у\~період дії воєнного стану норми\~статті 43\~Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів. З копії наказу КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради від 29.11.2022 № 135 Кп 2 вбачається, що [PERSON] - сестру медичну палатну (1 ст) терапевтично-кардіологічного відділення КНП «Глобинська міська лікарня», звільнено із займаної посади з 30.11.2022 року, згідно п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді(а.с.8). Відповідно до копії наказу КНП «Глобинська міська лікарня» від 07.12.2022 № 269-А «Про внесення змін до Наказу № 135 Кп2 від 29.11.2022 року» внесено зміни до Наказу № 135 Кп2 від 29.11.2022 року, а саме: п.1 викладено в наступній редакції: [PERSON] - сестру медичну палатну (1 ст) терапевтично-кардіологічного відділення КНП «Глобинська міська лікарня», звільнено із займаної посади з 30.11.2022 року, згідно п.1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. П.2 даного Наказу залишено без змін(а.с.193). Згідно з частиною 2\~статті 40 КЗпП України\~звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Власник є таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст. 40 КЗпП України\~щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Відповідачем не доведено належними, допустимими і достовірними доказами відсутність у КНП «Глобинська міська лікарня» можливості перевести позивачку, за її згодою, на іншу роботу, яка б відповідала її кваліфікації, та кваліфікаційним вимогам, встановленим у випуску 78 «Охорона здоров`я» ДКХП, затвердженого Наказом МОЗ України від 29 березня 2002 р.\~№ 117. Відповідно до статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким актом національного законодавства України є, зокрема, Конвенція Міжнародної Організації Праці №158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року №3933-XII (далі Конвенція). Згідно із статтею 4 вказаної Конвенції, трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби. За змістом пункту 2 статті 9 вказаної Конвенції, щоб тягар доведення необґрунтованого звільнення не лягав лише на працівника, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцеві. Пунктом 1 ч.1 ст. 36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення\~трудового договору\~є угода сторін. У разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~(угода сторін) договір припиняється у строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може відбутися лише у випадку, якщо власник або уповноважений ним орган і працівник дійшли взаємної згоди. Припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~застосовується у випадку взаємної згоди сторін трудового договору, пропозиція (ініціатива) про припинення трудового договору за цією підставою може виходити як від працівника, так і від власника або уповноваженого ним органу. За угодою сторін може бути припинено як трудовий договір, укладений на невизначений строк, так і строковий трудовий договір. Припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~не передбачає попередження про звільнення ні від працівника, ні від власника або уповноваженого ним органу. День закінчення роботи визначається сторонами за взаємною згодою. Пропозиція (ініціатива) і сама угода сторін про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~можуть бути викладені як в письмовій, так і в усній формі. Якщо працівник подає письмову заяву про припинення трудового договору, то в ній мають бути зазначені прохання звільнити його за угодою сторін і дата звільнення. Саме ж оформлення припинення трудового договору за угодою сторін має здійснюватися лише в письмовій формі. У наказі (розпорядженні) і трудовій книжці зазначаються підстава звільнення за угодою сторін з посиланням на пункт 1 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~і раніше домовлена дата звільнення. Розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~(за угодою сторін), суди повинні з`ясувати: чи дійсно існувала домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін щодо припинення договору за угодою сторін; чи була згода власника або уповноваженого ним органу на анулювання угоди сторін про припинення трудового договору. Якщо роботодавець і працівник домовились про певну дату припинення трудового договору, працівник не має права відкликати свою заяву про звільнення. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-1269цс16 та у постановах Верховного Суду від 04 серпня 2021 року №711/2175/20 та від 10 листопада 2021 року № 673/723/20. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам необхідно мати на увазі, що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за п.1 ст.36 КЗпП, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. Отже, передбачена пунктом 1 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~угода сторін є самостійною підставою припинення трудового договору, яка відрізняється від розірвання трудового договору з ініціативи працівника та з ініціативи власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу тим, що в цьому разі потрібне спільне волевиявлення сторін, спрямоване на припинення трудових відносин в обумовлений строк і саме з цих підстав. Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу про те, що між сторонами була досягнута усна домовленість щодо звільнення позивачки за згодою сторін. Приймаючи до уваги ту обставину, що [PERSON] не подавала письмової заяви про своє звільнення за згодою сторін та оспорює досягнення такої домовленості з відповідачем, саме на останнього покладається тягар доказування того, що позивачка звернулася до нього з відповідною пропозицією (ініціативою). Проте таких доказів суду надано не було. Відповідно звільнення позивача на підставі пункту 1 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~проведено відповідачем з порушенням вимог закону, оскільки відсутнє спільне волевиявлення сторін, спрямоване на припинення трудових відносин в обумовлений строк і саме за угодою сторін. Відповідно до ч. 1,2\~ст. 235 КЗпП України\~у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України\~"Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Звільнення [PERSON] з роботи наказами від 29.11.2022 року № 135 Кп 2 та від 07.12.2022 року № 269-А здійснено без законних підстав, що відповідно до вимог статті 235 КЗпП є підставою для поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Обчислення середньої заробітної плати здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100\~(далі - Порядок). Пунктом 2 Порядку встановлено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Представник позивача надав розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу [PERSON] за період з 01.12.2022 року по 18.10.2023 року, згідно якого середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу становить 211236,60 грн.(заробітна плата за жовтень 2022 року-13500 грн.; кількість робочих днів у жовтні 2022 року-21; заробітна плата за листопад 2022 року-25992 грн.; кількість робочих днів у листопаді 2022 року-22; середньоденна заробітна плата 918,42=(13500+25992 грн.): (21+22). Відповідно до копії довідки про доходи сестри медичної стаціонару КНП «Глобинська міська лікарня» [PERSON] , загальна сума її доходу за період з 01.06.2022 по 31.12.2022 -93066,96 грн., в т.ч. нараховано за: червень 2022-13500 грн., липень 2022-13074,96 грн., серпень 2022-13500 грн., вересень 2022-13500 грн., жовтень 2022-13500 грн., листопад 2022-25992 грн.(а.с.18). З копій розрахункових листків позивачки за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, а саме: за вересень 2022 та жовтень 2022, вбачається, що у вересні 2022 відпрацьовано 22 днів, нараховано 13500 грн., в жовтні 2022 року відпрацьовано 21 днів, нараховано 13500 грн.(а.с.157). Таким чином, середньоденна заробітна плата позивачки складала 627,91 грн., з розрахунку: 13500 грн. +13500 грн = 27000 грн./43 днів=627,91 грн. Загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу обчислюється шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів в період затримки. За період з 01.12.2022 по 23.10.2023 кількість робочих днів складає: грудень 2022-22, січень 2023-22, лютий 2023-20, березень 2023-23, квітень 2023-20, травень 2023-23, червень 2023-22, липень 2023-21, серпень 2023-23, вересень 2023-21, жовтень 2023- 16, а всього 233 робочих днів. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу [PERSON] складає 627,91 грн. х 233= 146303,03 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Вказана сума, що підлягає стягненню, визначена без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, оскільки позивача відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» було звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду та позивачка звернулася до суду з позовом 29.12.2022, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1984,80 грн. (992,40 грн. х 2) за дві вимоги немайнового характеру про визнання незаконними, скасування наказів і поновлення на роботі, + за одну вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 687,34 грн., з розрахунку: 146303,03 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 992,40 грн. (сума судового збору, що підлягала до сплати) / 211236,60 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 687,34 грн. Таким чином, відповідно до статті 141 ЦПК України всього з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2672,14 грн.= 1984,80 грн.+ 687,34 грн.

Outcome: partial