Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: шлюб, зареєстрований 26.08.2016 Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 837, розірвати. На обґрунтування позову зазначила, що з 26.08.2016 перебуває в шлюбі з [PERSON] , від якого спільних дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини припинено з 2022 року через різні погляди на сімейне життя, відсутність зваєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спір щодо поділу майна відсутній, примирення є неможливим. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 17.07.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. 15.08.2023 та 26.09.2023 сторони на судовий розгляд не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено до 09:30 год. 23.10.2023. 23.10.2023 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, про причини повторної неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якої не надійшли заява про судовий розгляд за її відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував позивач та представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Даними свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 26.08.2016, підтверджується, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2016 (а. с. 6). Судом установлено, що шлюбні стосунки та виконання обов`язків подружжя, передбачених статтями 54, 55 Сімейного кодексу України, фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть. За таких обставин, оскільки позивач [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач [PERSON] відзиву проти позовної заяви не надав, чим виявив байдуже ставлення до збереження сім`ї, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагала відшкодування судових витрат, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Outcome: approved