Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

Орган опіки та піклування Поромівської сільської ради Володимирського району Волинської області, звернувся до суду з позовом, поданим в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , третя особа, котра не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про відібрання малолітньої дитини без позбавлення відповідачки батьківських прав. Свій позов орган опіки та піклування мотивує тим, що на території сільської ради проживає громадянка [PERSON] , яка виховує малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , котрий зареєстрований та протягом тривалого часу проживав за адесою: [ADDRESS] зі своїм батьком [PERSON] , бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] . Відповідачка [PERSON] та [PERSON] проживали в "цивільному шлюбі", але припинили відносини близьком семи років тому. На теперішній час час батько дитини проходить військову службу в Збройних Силах України. Дитина вказує, що мати [PERSON] почала зловживати спиртними напоями. В кінці липня 2023 року малолітній [PERSON] , приїхав із м. Одеси до матері у Волинську область. Як вбачається із пояснень, наданих малолітнім [PERSON] 08.08.2023 дізнавачеві СД відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області майору поліції Парадусі О.О., 06.08.2023 після декількох днів зловживання спиртними напоями мати на зауваження сина зреагувала агресивно та заподіяла удар по голові сину щіткою для підмітання підлоги, в результаті чого утворилась рана, виступила кров. Малолітній зателефонував до бабусі, яка порадила йому вийти на вулицю та попросити сусідів викликати екстренну медичну допомогу. Разом із "каретою медичної допомоги" прибула поліція. 08.08.2023\~листом вих.\~№ 900/01-14\~до Володимирської\~окружної прокуратури\~Волинською області\~сільська рада\~повідомила скеровано\~лист про\~відібрання малолітньої\~дитини [PERSON] \~від матері\~ [PERSON] \~08.08.2023\~згідно з\~нормами Сімейного\~Кодексу України,\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства»,\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні»,\~Постанови КМУ\~від 24.09.2008\~р.\~№ 866\~«Питання діяльності\~органів опіки\~та піклування,\~пов`язані з\~захистом прав\~дітей» на\~засіданні виконавчого\~комітету Поромівської\~сільської ради\~було ухвалено\~рішення про\~відібрання малолітнього\~ [PERSON] \~від матері\~ [PERSON] \~без позбавлення\~батьківських прав\~та передачу\~малолітнього хлопчика\~в сім`ю\~бабусі [PERSON] . Отже,\~відповідачка [PERSON] ,\~належним чином\~не виконує\~батьківських обов`язків,\~не дбає\~про фізичний\~і духовний\~розвиток дитини,\~не забезпечує\~її необхідним\~харчуванням і\~медичним доглядом,\~зловживає алкогольними\~напоями,\~не виявляє\~інтересу до\~розвитку дитини,\~не створює\~належних умов\~для проживання\~дитини,\~не займається\~вихованням сина,\~тим самим\~умисно та\~свідомо ухиляється\~від батьківських\~обов`язків,\~порушуючи ст.\~150,\~152\~Сімейного кодексу\~України.\~ \~ Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з мотивів, вказаних у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча належним чиному повідомлена про дату час та місце розглдяу справи. На попередньому судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, вказувала, що належним чином виховує свого сина. Третя особа, котра не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] разом із малолітнім [PERSON] не заперечували щодо задоволення позову вони просили позовні вимоги задовільнити. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами 1,6\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У рішенні Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,\~стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Крім того, Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). За змістом\~ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини. Відповідно до ч.1\~ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч.1\~ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку. Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). Згідно з свідоцтвом про народження дитини, матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.41) Згідно із письмовими поясненнями, наданими дізнавачу СД\~відділення поліції\~№1\~(м.\~Нововолинськ)\~Володимирського РВП\~ГУНП у\~Волинській області\~майору поліції\~Парадусі О.О., малолітній [PERSON] вказав, що 06.08.2023 після декількох днів зловживання спиртними напоями мати на зауваження сина зреагувала агресивно та завдала удар по голові сину щіткою для підмітання підлоги, в результаті чого утворилась рана та виступила кров; малолітній зателефонував до бабусі, яка порадила йому вийти на вулицю та попросити сусідів викликати екстренну медичну допомогу. (а.с. 42-44) Згідно із актом обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , умови проживання на момент відвідання помешкання перевірити не вдалося, житло було зачинено. Зі слів сусідів за вказною адресою проживає [PERSON] зі своїм малолітнім сином, [PERSON] часто бачили в стані алкогольного сп`яніння. (а.с.46) Згідно з рішенням №69 від 08.08.2023 Поромівської сільськорї ради вирішено негайно відібрати дитини від матері [PERSON] та передати малолітнього [PERSON] в сім`ю бабусі [PERSON] мешканки [ADDRESS] . (а.с. 48) Суд зазначає, що відібрання дитини у відповідачки буде відповідати інтересам дитини і його слід здійснити без визначення конкретного терміну. Цей спосіб надасть можливість збереження сімейних стосунків між матір`ю та дитиною, та не позбавить відповідачку права в подальшому ставити питання про повернення дитини, якщо відпадуть причини, котрі перешкоджали належному вихованню. З урахуванням викладеного, в інтересах дитини та з метою її захисту доцільно відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення відповідачки батьківських прав та передати його в родину бабусі [PERSON] . Відповідно дост.141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову з відповідачки\~на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 грн.

Outcome: approved