Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

У червні 2023 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Єфремову І.І., звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 18.10.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1456. В обґрунтування позовних вимог вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що протягом останнього року сімейні стосунки між сторонами значно погіршились у зв`язку з тривалим перебуванням відповідачки за кордоном. Шлюбні стосунки фактично припинені. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 03.07.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 05.09.2023. 03.09.2023 та повторно 06.09.2023 засобами електронного зв`язку відповідач звернулась до суду з заявами про розгляд справи без її участі, позов визнала, після розлучення просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». 05.09.2023 засобами електронного зв`язку позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 18.10.2008 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1456, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даній справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернувся у червні 2023, підтримав вимоги в заяві від 05.09.2023, відповідач позов визнає. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved