Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги наступним. 01 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Спільне життя між подружжями не склалось, сімейні стосунки як подружжя погіршились, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Сторони проживають окремо один від одного з березня 2022 року. Оскільки, шлюб носить формальний характер та його збереження не відповідає інтересам сторін, позивач просить суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] . Провадження у справі відкрито 19.07.2023, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Разом з тим, в заяві представником [PERSON] вказано прохання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. [PERSON] також просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 01 вересня 2017 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , актовий запис №2142, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Як вбачається з матеріалів справи від шлюбу подружжя дітей не мають. Позивач вказує, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились та спільне господарство не ведеться. Подальше перебування в шлюбі не відповідає її інтересам. Викладені позивачем [PERSON] обставини не спростовуються [PERSON] . Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується навільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Разом з тим, питання щодо залишення [PERSON] прізвища отриманого при реєстрації шлюбу чи відновлення дошлюбного прізвища не вирішувалось, у зв`язку із розглядом справи за відсутності позивача. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved