Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

28 червня 2023 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася в суд з позовом до Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - державний реєстратор Городківської сільської ради Загоруйко М.А., у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 05 вересня 2023 року просить: - встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , яка померла [INFO] , з [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 1962 року до часу відкриття спадщини - [INFO] ; - припинити право власності Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3123 га, кадастровий номер 0521980400:05:001:0317, та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64866567 від 20.09.2022 15:55:18, на підставі якого у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності № 47911834, прийняте державним реєстратором Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області Загоруйко Мариною Андріївною; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , та яка за життя прийняла, однак не оформила спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3123 га, кадастровий номер 0521980400:05:001:0317, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 159645 від 16 грудня 2004 року, виданого на підставі розпорядження Крижопільської райдержадміністрації від 21 січня 2004 року № 13. В обґрунтування заявленого позову вказує, що [INFO] в с. Вербка Крижопільського району Вінницької області померла мати позивача [PERSON] , а [INFO] в с. Городківка Крижопільського району Вінницької області померла його баба [PERSON] . В силу ч. 1 ст. 1266, ч. 4 ст. 1268 ЦК України позивач є спадкоємцем за правом представлення на ту частку у спадщині, яка б належала його матері [PERSON] як спадкоємцю першої черги після смерті її матері - [PERSON] та вважається таким, що прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини був малолітнім. Також спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , який спадщину не прийняв та не претендує на спадкове майно, про що написав заяву від 22 червня 2023 року. Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року в справі № 134/2140/21 визнано за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2258 га кадастровий номер 0521980400:05:001:0045, та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5507 га, кадастровий номер 0521980400:05:001:0044, на території Вербської сільської ради Крижопільського району Вінницької області (нині - Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області), які належали [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 159650, виданого на підставі розпорядження Крижопільської районної державної адміністрації від 21.01.2004 року № 13. Баба позивача [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 1962 року по день його смерті [INFO] . За час спільного проживання у них народилася дочка - мати позивача [PERSON] , однак відомості щодо батька були внесені відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 СК України за вказівкою матері. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] в силу ст. 1268 ЦК України як спадкоємець за законом четвертої черги, оскільки проживала зі спадкодавцем не менше п`яти років до відкриття спадщини. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3123 га, кадастровий номер 0521980400:05:001:0317, яка належала йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 159645 від 16 грудня 2004 року, виданого на підставі розпорядження Крижопільської райдержадміністрації від 21 січня 2004 року № 13. Разом з тим, рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 березня 2018 року (справа № 134/209/18) визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , та передано спірну земельну ділянку у власність територіальної громади с. Вербка в особі Вербської сільської ради Крижопільського району Вінницької області. На підставі даного рішення суду у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно було внесено запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 4,3123 га з кадастровим номером 0521980400:05:001:0317 за територіальною громадою с. Вербка в особі Вербської сільської ради, а в подальшому - за Городківською сільською радою, код ЄДРПОУ 04328789, номер запису про право власності 47911834. Підставою внесення запису стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64866567 від 20.09.2022 15:55:18, прийняте державним реєстратором Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області Загоруйко М.А. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та оформленням права власності на спірну земельну ділянку за Городківською сільською радою, позивач не може отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 03 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Також вирішено питання про витребування доказів. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Глушкова О.І. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника Городківської сільської ради за наявними в справі документами. Третя особа - державний реєстратор Городківської сільської ради Загоруйко М.А. надіслала на електронну адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Вербка Крижопільського району Вінницької області померла мати позивача - [PERSON] . [INFO] в с. Городківка Крижопільського району Вінницької області померла баба позивача - [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданим 16 жовтня 2020 року, свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданим 16 жовтня 2020 року, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданим 16 жовтня 2020 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00040096988 від 14 червня 2023 року. Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року в справі № 134/2140/21, яке набрало законної сили 15 березня 2022 року, визнано за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2258 га кадастровий номер 0521980400:05:001:0045, та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5507 га, кадастровий номер 0521980400:05:001:0044, на території Вербської сільської ради Крижопільського району Вінницької області (нині - Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області), які належали [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 159650, виданого на підставі розпорядження Крижопільської районної державної адміністрації від 21.01.2004 року № 13. Судом також встановлено, що [INFO] в с. Вербка Крижопільського району Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 1 від 12 лютого 2008 року, складеного виконавчим комітетом Вербської сільської ради Крижопільського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3123 га, кадастровий номер 0521980400:05:001:0317, яка належала йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 159645 від 16 грудня 2004 року, виданого на підставі розпорядження Крижопільської райдержадміністрації від 21 січня 2004 року № 13. На даний час оригінал вказаного вище Державного акту втрачено. Згідно повідомлення Крижопільської державної нотаріальної контори від 29.09.2023 року № 81/01-16 спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. Як вбачається з довідки, виданої старостою Вербського старостинського округу Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 14.06.2023 № 168, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день своєї смерті дійсно проживав спільно в одному погосподарському номері та вів спільне господарство зі своєю дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з погосподарської книги № 5 за 2001-2005 роки, виданого старостою Вербського старостинського округу Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 14.06.2023 № 169, до складу домогосподарства за адресою: [ADDRESS] входили: голова двору - [PERSON] , дружина - [PERSON] , дочка - [PERSON] . Крім того, факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини ( [INFO] ) [PERSON] з [PERSON] підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які показали, що [PERSON] та [PERSON] жили в одному будинку, вели спільне господарство, мали спільних дітей. Тобто, вони проживали як чоловік та дружина, однак офіційно шлюб не реєстрували. Пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно з ч. 2, ч. 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зав`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи покази свідків, взявши до уваги додані до матеріалів справи документи та проаналізувавши все в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту проживання однією сім`єю [PERSON] , яка померла [INFO] , з [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 1962 року до часу відкриття спадщини - [INFO] . За таких обставин, [PERSON] , яка померла [INFO] , була спадкоємцем за законом четвертої черги до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак за життя не оформила спадкові права. Разом з тим, рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 березня 2018 року (справа № 134/209/18) спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3123 га, кадастровий номер 0521980400:05:001:0317, визнано відумерлою і передано у власність територіальної громади с. Вербка в особі Вербської сільської ради Крижопільського району Вінницької області. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 337074128 від 27.06.2023 року, власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3123 га, кадастровий номер 0521980400:05:001:0317, є Городківська сільська рада Тульчинського району Вінницької області (як правонаступник Вербської сільської ради). Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України лише у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] , що означає наявність у нього права на отримання спадкового майна, та само по собі виключає можливість визнання цієї спадщини відумерлою. Згідно ч. 2 ст. 1280 ЦК України якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Оскільки право власності на спірну земельну ділянку [PERSON] набув за життя, тому це право перейшло до його спадкоємця за законом четвертої черги - [PERSON] , а після смерті останньої - до її спадкоємця за правом представлення - онука [PERSON] . Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3123 га, кадастровий номер 0521980400:05:001:0317, яка належала [PERSON] , померлому [INFO] , та увійшла до складу спадкового майна після його смерті, визнана відумерлою спадщиною та передана у власність Вербській сільській раді, правонаступником якої є Городківська сільська рада Тульчинського району Вінницької області. Майно збереглося і може бути передано спадкоємцю. Передача спадкового майна спадкоємцю припиняє його статус відумерлої спадщини та право територіальної громади на це майно. Відповідно до ч. ч. 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. З аналізу діючого законодавства вбачається, що для повернення відумерлого майна в порядку ч. 2 ст. 1280 ЦК України не вимагається попереднє скасування судового рішення про визнання спадщини відумерлою. Право на захист спадкових прав шляхом подання позову про повернення відумерлого майна реалізується спадкоємцем у зв`язку з набуттям територіальною громадою права власності на спірне майно. У разі скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою, повернення такого майна відбудеться в порядку повороту виконання судового рішення, а не на підставі механізму, закріпленого в ч. 2 ст. 1280 ЦК України. Процесуальний закон обмежує подання заяви про поворот виконання строком позовної давності. Напроти строк, протягом якого спадкоємець має право вимагати передання відумерлого майна в натурі, законом не обмежений. Як зазначається в рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 р. у справі № 1-25/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та в подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Отже, поворот виконання застосовується щодо сторін саме виконавчого провадження. Проте право власності на відумерле майно набувається територіальною громадою на підставі судового рішення про визнання спадщини відумерлою без застосування процедури примусового виконання. Відтак, територіальна громада, спадкодавець, спадкоємці не є сторонами виконавчого провадження. Внаслідок скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою відпаде правова підстава набуття територіальною громадою права власності на спадщину. Разом з тим, закон не містить прямого застереження про необхідність скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою для реалізації спадкоємцем свого права вимоги до територіальної громади. Таким чином, для пред`явлення спадкоємцем позову про повернення відумерлого майна не вимагається попереднє скасування рішення суду про визнання такого майна відумерлим. У протилежному випадку фактично нівелюється можливість застосовування спадкоємцем спеціального способу захисту, визначеного у ч. 2 ст. 1280 ЦК України. Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (саме оригіналом, а не копією). Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 159645 від 16 грудня 2004 року, виданий на підставі розпорядження Крижопільської райдержадміністрації від 21 січня 2004 року № 13 на ім`я [PERSON] , втрачено, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. Спірну земельну ділянку, яка належала померлому [INFO] [PERSON] та увійшла до складу спадкового майна після його смерті, було визнано відумерлою спадщиною та передано у власність територіальної громади Вербської сільської ради, правонаступником якої є Городківська сільська рада, а отже спадкове майно збереглося і може бути передано спадкоємцю. При цьому передача спадкового майна спадкоємцю припиняє його статус відумерлої спадщини та право територіальної громади на це майно. На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved