Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

У травні 2023 року ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 01.07.2014 року ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та надає зазначені послуги, в тому числі і в будинку [ADDRESS] , у якому відповідач є власником квартири [ADDRESS] та споживачем житлово-комунальних послуг. Позивач нараховує плату за послуги, а також формує і надає споживачу рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема - рахунки на оплату послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води. Між позивачем і відповідачем 17 вересня 2021 року укладено договір № 11/1/67 про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач регулярно отримує комунальні послуги, жодного разу не звернулася до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках, що говорить про визнання нею боргу. А тому, сума нарахованої заборгованості є безспірною. Відповідач систематично не виконує належним чином своїх зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення, внаслідок чого, на момент звернення позивача до суду утворилась заборгованість за надані послуги за період з грудня 2021 року по березень 2023 року в розмірі 6746,57 гривень. У зв`язку з тим, що відповідач не сплатила вказану вище суму боргу, чим прострочила виконання зобов`язання, остання зобов`язана відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України також сплатити: суму інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення у розмірі 16,41 грн. та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення у розмірі 3,65 грн.. ТОВ «Теплопостачсервіс» просило суд стягнути [PERSON] на їх користь зазначену вище заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду - 2684 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 8 червня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 17-18). В судове засідання сторони не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлялися. Позивачем на електронну адресу суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 22). Відповідач [PERSON] про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надіслала, з будь-якими клопотаннями не зверталася. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] перебуває на утриманні та обслуговуванні ТОВ «Теплопостачсервіс». Відповідно до абзацу 10 ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила). Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 25 серпня 2004 року, посвідченого 11-ою Київською держнотконторою, зареєстрованого 27вересня 2004 року в реєстрі № 41481, відповідач є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6, 7, 8) та споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які постачає позивач. Відповідач від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялася (не відключалася) та фактично споживала їх. Жодного разу не зверталася до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках. Матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем послуг відповідачу, так само як і звернень останньої з приводу відмови від отримання таких послуг. Відповідно до ст.ст. 19-20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір із виконавцем про надання йому житлово-комунальних послуг. Згідно п. 8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої воді і водовідведення. Між сторонами у справі ТОВ «Теплопостачсервіс» та [PERSON] 17 вересня 2021 року укладено Договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 4-5). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість. На підтвердження своїх доводів ТОВ «Теплопостачсервіс» надав суду розрахунок заборгованості. Відповідно до довідки про нарахування та сплату коштів за централізоване опалення № 11/1-67Т від 21.04.2023, наданої позивачем та перевіреної судом, вбачається, що розмір заборгованості за централізоване опалення за період з 01.12.2021 по 21.04.2023 становить 6746,57 гривень (а.с. 9). Разом з тим, відповідачем в ході розгляду справи не надано суду контррозрахунок заборгованості та/або докази належного виконання та сплати коштів за послуги, надані позивачем. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, згідно з зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, позивач має право на відшкодування: інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 16,41 грн. та 3 % річних нарахованих на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 3,65 грн., що підтверджується розрахунком позивача № 11/1-67Т від 21.04.2023 (а.с. 10). З огляду на викладене вище, позовні вимоги ТОВ «Теплопостачсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири, і так як фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved