Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 01.09.2001 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу у них є повнолітній син [PERSON] , 2004 року народження. Позивач вказує, що впродовж останніх років шлюбні відносини між ним та відповідачкою поступово погіршились. На даний час у їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Сімейне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, постійні суперечки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони не здатні були спільно вирішувати проблеми, які виникали у їхній сім`ї, не змогли побудувати сімейні відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, як це передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім`ї є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без її участі, не заперечує щодо позовних вимог. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , виданого 01.09.2001 року, сторони зареєстрували шлюб 01.09.2001 року у відділі рагс Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1080 (а.с. 5). \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved