Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

07 березня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Нова Пошта» про виплату середнього заробітку за основним місцем роботи, в якій просить суд скасувати наказ ТОВ «Нова Пошта» про припинення збереження та виплати середнього заробітку; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток [PERSON] ; стягнути з ТОВ «Нова Пошта» на користь [PERSON] заборгованість по виплаті середнього заробітку за основним місцем роботи за період з липня 2022 по березень 2023. В обґрунтування позову позивач вказує на те, що починаючи з 15.11.2021 по теперішній час він перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Нова Пошта». Під час його перебування у трудових відносинах, а саме 10.12.2021 ним було укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, про що належно повідомив відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП з дати укладання контракту про проходження військової служби у ЗСУ ТОВ «Нова Пошта» щомісяця нараховувала та сплачувала йому середній заробіток за основним місцем роботи. Однак починаючи з липня 2022 нарахування та виплата коштів припинилась. На звернення позивача щодо підстав припинення нарахувань було надано відповідь, що 19.07.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення деяких змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» Вказаним законом внесені зміни до ч. 3 ст. 119 КЗпП. Однак, позивач не погоджується із вищезазначеною позицією ТОВ «Нова Пошта», яка суперечить ст.ст.1,3,17,22,58 Конституції України. Тому, на переконання позивача, вказаний наказ вважає незаконними, що і послугувало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 03 квітня 2023 справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 12 жовтня 2023 до суду надійшов відзив ТОВ «Нова Пошта» в якому представник вказав на безпідставність вимог та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, відповідно до норм ч. 10\~ст. 84 ЦПК України\~вважає за необхідне здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 16 ЦК\~Україна, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Основним Законом України\~статтею 43 Конституції України\~передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Всі трудові відносини повинні ґрунтуватися на принципах соціального захисту та рівності для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором, що, зокрема, має відображатись у встановленні вичерпного переліку умов та підстав припинення таких відносин. Судовим розглядом встановлено, що 12.11.2021 наказом №216-к, [PERSON] прийнято на посаду фахівець (оператор) Відділення №8 (Кривий Ріг) Мережа відділень №13 (Кривий Ріг, Жовті Води) Регіональна мережа №3 (Дніпро) Департамент національної мережі Операційна дирекція з 15.11.2021 року з погодинною оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу з неповним робочим днем 2 години за сумісництвом, з випробувальним терміном два місяці (а.с.20). Відповідно до наказу Міністерства оборони України №261 від 10.12.2021, командир військової частини № [NUMBER] [PERSON] , [PERSON] з 10.12.2021 року прийняв справи та посаду і припустив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 грн. на місяць, ВОС 103061А, шпк «солдат». 10.12.2021 [PERSON] уклав контракт про проходження військової служби у Збройних силах України (а.с.7-8). Наказом директора ТОВ «Нова Пошта» №236-В/тр від 10.12.2021 [PERSON] фахівця (оператора) Відділення №8 (Кривий Ріг) увільнено від роботи з 10.12.2021 на 3 роки у зв`язку зі вступом на військову службу за контрактом зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на період військової служби за контрактом (а.с.21). Наказом директора ТОВ «Нова Пошта» №157 від 19.07.2022 у зв`язку з набранням чинності 19.07.2022 Закону України «Про внесення деяких змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 №2352-ІХ та внесення змін до частини 3 статті 119 КЗпП припинено виплату середнього заробітку [PERSON] (а.с.22). Відповідно до\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою, отже трудовий договір є основною, базовою формою виникнення трудових правовідносин. Кодексом законів про працю України\~надано визначення трудового договору. Так, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Частиною третьою\~статті 119 Кодексу законів про працю України\~(КЗпП України) (у редакції, що діяла до 19 липня 2022 року) передбачено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову. Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»\~(далі - Закон № 2352-IX), який набрав чинності з 19 липня 2022 року, внесено зміни та у частині третій\~статті 119 КЗпП\~слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада». Таким чином, із набранням чинності\~Закону № 2352-IX\~відбулись зміни у регулюванні трудових відносин за участі працівників призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом тобто з 19 липня 2022 року роботодавець звільнений від обов`язку збереження середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу, зі збереженням за цими працівниками лише місця роботи і посади. Відтак, обов`язок роботодавця щодо збереження за такими категоріями працівників середнього заробітку передбачався включно до дня, що передує дню набранням чинності цим Законом (18 липня 2022 року). З 19 липня 2022 року правові підстави для збереження середнього заробітку за таким працівником відсутні. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 753/12209/22 (провадження № 61-5606св23). Відповідно до частини першої\~статті 94 КЗпП України\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічне положення закріплені в\~статті 21 КЗпП України, відповідно до якої роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату на виконану ним роботу, визначену трудовою угодою. Звільнивши з 17.07.2022 роботодавців від обов`язку з виплати щомісячного забезпечення мобілізованим працівникам, 28.02.2022 Кабінет міністрів України прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», згідно з якою компенсував скасування збереження середньомісячної заробітної плати одночасним збільшенням грошового забезпечення військовослужбовцям за місцем проходження служби». ТОВ «Нова Пошта», видаючи 19 липня 2022 року наказ № 157 «Про припинення збереження середнього заробітку працівникам у зв`язку із внесенням змін до частини 3 статті 119 КЗпП України» в частині припинення збереження середнього заробітку з 19 липня 2022 року працівникам, призваним на строкову військову службу, діяв відповідно до вимог трудового законодавства. Починаючи з 19 липня 2022 року, відповідач був позбавлений обов`язку зберігати за позивачем середній заробіток, оскільки відповідні положення частини третьої\~статті 119 КзпП України\~були виключені. При цьому, припинення відповідачем нарахування та виплати середнього заробітку позивачу було спрямовано на приведення трудових правовідносин з позивачем у відповідність до вимог Закону. Суд вважає, що позивачем не доведена протиправність наказу ТОВ «Нова Пошта № 157 від 19 липня 2022 року та невідповідність його вимогам чинного законодавства. Суд вважає, що позивачем не доведена протиправність наказу ТОВ «Нова Пошта» № 157 від 19 липня 2022 року та невідповідність його вимогам чинного законодавства. Як вважає позивач, вказані зміни до ч. 3 ст. 119 КЗпП суперечать ст.ст.1,3,17,22,58 Конституції України. Проте вказані доводи позивача не свідчать, що такий наказ незаконний та відповідно не є підставою для його скасування, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed