Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з вказаним\~позовом мотивуючи\~його тим,\~що 14\~червня 2023\~року між\~позивачем та\~ [PERSON] була досягнута домовленість про надання грошових коштів у розмірі 47 323 (сорок сім тисяч триста двадцять три) грн. 65 коп., що станом на момент передачі грошових коштів було еквівалентно 1\~279, 71 (одна тисяча двісті сімдесят дев`ять, сімдесят один) доларів США за курсом 36, 98 грн. за 1 долар США встановлений НБУ. Позивач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання та передав у власність відповідача, а відповідач прийняла грошові кошти в сумі 47 323 (сорок сім тисяч триста двадцять три) грн. 65 коп., проте відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання та у визначений в усній домовленості та підтверджений у розписці строк грошові кошти не повернула. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги вказані в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася без поважних причин, про причини неявки в судові засідання суду не повідомила, про дату, час та місце судових засідань була повідомлена належним чином завчасно у строки передбачені ч. 5 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов не подавала; заяви про розгляд справи у свою відсутність до суду не подавала, а тому суд, за відсутності заперечень представника позивача проти такого вирішення справи, на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Судом встановлено, що між сторонами 14 червня 2023 року була досягнута домовленість про надання коштів, відповідно до якої позивач надав позичальнику (відповідачу) грошові кошти у розмірі 47 323 (сорок сім тисяч триста двадцять три) грн. 65 коп. В той же день, погодивши в усній формі всі умови грошової позики позивач\~надав в борг відповідачу обумовлену суму, що станом на момент передачі грошових коштів було еквівалентно 1\~279, 71 (одна тисяча двісті сімдесят дев`ять, сімдесят один) доларів США за курсом 36, 98 грн. за 1 долар США встановлений НБУ. Відповідач зобов`язувалася повернути вказані кошти позивачу в строк до 01 липня 2023 року та на підтвердження зазначеного, власноруч написала розписку від 14.06.2023 року. Позивач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання та передав у власність відповідача, а відповідач прийняла грошові кошти в сумі 47 323 (сорок сім тисяч триста двадцять три) грн. 65 коп. Проте відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання та у визначений в усній домовленості та підтверджений у розписці строк грошові кошти не повернула. Станом на день подачі позовної заяви\~відповідач\~борг не сплатила, чим порушила виконання свого зобов`язання. На звернення, з проханням повернути гроші, відповідач жодним чином не реагує, чим ухиляються від вирішення спору. Окрім того, позивачем подану заяву про збільшення позовних вимог, яку останній мотивує тим, що станом на 08 серпня 2023 року сума грошових зобов`язань [PERSON] перед [PERSON] збільшилася, оскільки відповідач не виконала умов грошової позики за борговою розпискою від 28.06.2023 року, відповідно до якої [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в сумі 52 987 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) грн., що станом на момент передачі грошових коштів було еквівалентно 1\~412, 98 (одна тисяча чотириста дванадцять, дев`яносто вісім) доларів США за курсом 37,5 грн. за 1 долар США встановлений НБУ. Таким чином загальний обсяг боргових зобов`язань [PERSON] перед [PERSON] станом на 08 серпня 2023 року становить 100\~310 (сто тисяч триста десять) грн. 65 коп., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду із вказаною заявою про збільшення позовних вимог для захисту свого майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 282 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Частинами 1-5 ст. 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.\~4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Конституція України (стаття 55), Господарський кодекс України (стаття 5), Цивільний кодекс України (стаття 15) гарантують кожній особі забезпечення права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої\~статті 3 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час (ст. 530 ЦК України). Грошове зобов`язання\~має бути\~виконане у\~гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом ( ст. 533 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.\~1046\~ЦК України,\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справах № 6-63цс13 від 18.09.2013 року, № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року, № 6-1662цс17 від 18.10.2017 року. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). За ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням вищевикладеного, суд задовольняє позовні вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості, у зв`язку з невиконанням зобов`язань відповідача та ухвалює рішення, яким зобов`язує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 100\~310 (сто тисяч триста десять) грн. 65 коп. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 6253 грн. 18 коп.

Outcome: approved