Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

1.Виклад заяв сторін про суті спору 1.1.28 червня 2023 року позивач Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якій позивач просив стягнути зі [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» матеріальні збитки внаслідок пошкодження електроопори у сумі 14738,60 гривень та понесені судові витрати в сумі 2684,00 гривень на розрахунковий рахунок № [NUMBER] в АТ «БАНК АЛЬЯНС», МФО 300119, ЄДРПОУ 44285663. Також просив суд розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 листопада 2022 року у селі Оленівка Кременчуцького району Полтавської області, керуючи автомобілем ЗАЗ Таврія, реєстраційний номер [NUMBER] , відповідач [PERSON] не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на перешкоду - електричну опору №22 на ПЛ - 0,4кВ л-1 від КТП - 113 с. Оленівка. Пошкодження об`єкту електроенергетики призвело до порушення нормальної роботи об`єктів електроенергетики, було знеструмлено 12 побутових абонентів Козельщинської дільниці Кременчуцької об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго». Дорожньо-транспортна пригода сталася у результаті порушення Правил дорожнього руху водієм [PERSON] , що підтверджується постановою Козельщинського районного суду Полтавської області по справі № 533/759/22. Унаслідок зазначеної дорожньо-транспортної події АТ «Полтаваобленерго» було завдано матеріальні збитки на суму 14622,08 грн. 08.11.2022 між відповідачем та позивачем було укладено договір підряду №576619, підписанням якого відповідач фактично визнав нанесення позивачу майнової шкоди та зобов`язався погасити її у повному обсязі. Одночасно з підписання договору підряду відповідач подав відповідну заяву, у якій зобов`язувався відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Однак станом на день подачі даного позову відповідач свої зобов`язання не виконав, завдані позивачу збитки у сумі 14738,60 грн не відшкодував, що стало підставою для позову. При нормативному обґрунтуванні позивач посилався на статті 16, 1166 , 1187, 1192 ЦК України. 1.2.Відповідач відзив на позовну заяву у порядку, встановленому ст. 191 ЦПК України, та у строки, встановлені в ухвалі суду, не надав. У зв`язку з ненадання відзиву відповідачем суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України. 2.Рух справи у суді Ухвалою суду від 04 липня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву АТ «Полтаваобленерго» та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до судового розгляду на 14 вересня 2023 року. У зв`язку з неявкою сторін протокольною ухвалою суду від 14 вересня 2023 року судове засідання відкладено на 24 жовтня 2023 року. Позивач у поданому до суду клопотанні просив здійснювати розгляд справи без участі представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання 24.10.2023 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 39); про причини неявки у судове засідання не повідомив, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавав. Ухвалою суду від 24.10.2023 постановлено проводити заочний розгляд справи. Справу розглянуто 24 жовтня 2023 року у порядку спрощеного позовного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 3.Фактичні обставини справи, встановлені судом Відповідно до довідки Козельщинської дільниці Кременчуцької об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» від 27.04.2023 № 14.1.5/1495 (а.с. 6) КТП-10/0,4 кВ № 113 с. Оленівка (інвентарний номер 13024245) уведена в експлуатацію 01.12.1970 та згідно з обліковими даними та інвентаризаційною відомістю за 2022 рік перебуває на балансі АТ «Полтаваобленерго». Згідно з актом огляду від 04.11.2022 комісією у складі представників АТ «Полтаваобленерго» проведено огляд електричної опори №22 на ПЛ-0,4кВ КТП-113 с. Оленівка, під час якого встановлено, що по Л-1 від КТП 113 автомобілем ЗАЗ Таврія, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] було збито електричну опору №22 на ПЛ-0,4кВ, унаслідок чого було зруйновано опору та відбулося знеструмлення споживачів (а.с. 7). Постановою Козельщинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2022 року у справі № 533/759/22, яка набрала законної сили 23 грудня 2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення (а.с. 10, 40-41). З постанови суду вбачається, що [PERSON] «24.11.2022» о 18 годині 10 хвилин, керував автомобілем марки ЗАЗ 1102, державний номерний знак [NUMBER] , у селі Оленівка Кременчуцького району Полтавської області, та перебував у стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення автомобіля з електричною опорою, яка зазнала механічних пошкоджень, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та електроопора отримали механічні пошкодження. [PERSON] у судовому засіданні вину визнав та щиро каявся. Факт правопорушення підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 243089 та ДПР18 №243090 від 04.11.2022, письмовими поясненнями [PERSON] , результатами тесту - 1,95 проміле, схемою місця ДТП, відеозаписом та іншими матеріалами справи. Заявою від 08.11.2022 відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Полтаваобленерго» з проханням надати йому рахунок на відшкодування завданих збитків, оплату гарантував (а.с. 9). 08.11.2022 між відповідачем та позивачем було укладено договір підряду №576619 (а.с. 5), відповідно до умов якого позивач Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» взяв на себе зобов`язання виконати роботи по заміні збитої опори № 22 КТП 113 Л-1 та компенсацію за неотриману електроенергію загальною вартістю 14738,60 грн, а [PERSON] взяв на себе зобов`язання оплатити виконані роботи протягом п`яти банківських днів з моменту укладання договору підряду. Відповідно до складеного позивачем кошторисного розрахунку на виконання робіт вартість робіт з відновлення електричної опори №22 на ПЛ - 0,4кВ КТП-113 становить 14622,08 грн (а.с. 8). 05.11.2022 між відповідачем [PERSON] та позивачем АТ «Полтаваобленерго» було складено та підписано акт здачі-приймання послуг до договору підряду №576619, відповідно до якого АТ «Полтаваобленерго» було надано [PERSON] послуги на загальну суму 14738,60 грн: - заміна збитої електроопори №22 на ПЛ - 0.4кВ л-1 від КТП-113 вартістю 14622,08 грн; - компенсація за недоотриману електроенергію у розмірі 116,52 грн (а.с. 9 на звороті). 4.Норми права, які застосував суд Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України врегульовано порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 5.Висновки суду та мотиви ухваленого рішення З матеріалів справи вбачається, що 04 листопада 2022 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), за участю автомобіля під керуванням відповідача [PERSON] . Зазначення у постанові Козельщинського районного суду Полтавської області від 12.12.2022 у справі № 533/759/22 дати вчинення ДТП - 24.11.2022 суд уважає опискою, оскільки з інших доказів у їх сукупності вбачається, що ДТП за участю відповідача відбулося 04.11.2022. У результаті дорожньо-транспортної пригоди майну позивача АТ «Полтаваобленерго» було завдано матеріальну шкоду у загальному розмірі 14738,60 грн. Відповідачем розмір матеріальної шкоди саме у такому розмірі не спростований, власний контррозрахунок розміру шкоди не наданий. Отже суд уважає, що матеріальні збитки внаслідок пошкодження електроопори, що перебуває на балансі позивача, становить 14738,60 грн. При цьому суд не бере до уваги наданий позивачем договір підряду (а.с. 5), оскільки спірні правовідносини виникли з делікту, а не на підставі договору. Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що встановлено постановою Козельщинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2022 року у справі № 533/759/22, яка є обов`язковою для суду у даній справі у питанні, що дійсно мало місце ДТП та вчинена вона саме відповідачем унаслідок порушенням ним Правил дорожнього руху. Відповідач доказів відшкодування завданих збитків не надав, доказів на спростування позовних вимог не надав. Суд зазначає, що цивільне законодавство, норми якого наведені у розділі вище, в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не була спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідач відсутність вини у завданні ним шкоди позивачеві не довів. Проаналізувавши у сукупності докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та достатніми доказами протиправну поведінку і вину відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, та наявність правових підстав для стягнення з відповідача як з винуватця ДТП заподіяної шкоди у заявленому позивачем розмірі. Ураховуючи вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому необхідності зазначення таких відомостей як номер чи вид рахунку позивача, на який слід здійснити зарахування стягнутих з відповідачки коштів, назви банківської установи (про що просив позивач у позовній заяві) ст. 265 ЦПК не встановлює. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки. Такі відомості як номер, вид рахунку, назва банківської установи та її МФО не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача у разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних заявах стягувача до органу виконавчої служби, а не у резолютивній частині рішення. Тому суд у резолютивній частині рішення не зазначає реквізити банківського рахунку позивача. 6.Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2684,00 грн (а.с. 2). З урахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 2684,00 грн. 7. На підставі викладеного,

Outcome: approved