Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

ОКВП "Дніпро-Кіровоград" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторонами укладено договір про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, проте відповідачем у порушення договірних відносин не проведено своєчасну оплату отриманих послуг, а тому виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялася поштовою кореспонденцією за зареєстрованим місцем проживання, а також, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України», заперечення проти позову нею не подано. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з таких підстав. Відповідно до довідки про нарахування плати та розмір платежів на ім`я [PERSON] за адресою [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та нарахована заборгованість за водоспоживання та водовідведення за період з квітня 2016 по січень 2023 у загальному розмірі 31209,12 грн (а.с.5). На підставі вищезазначеної заборгованості відповідачу нараховано 3 % річних та індекс інфляції відповідно до вимог ст.625 ЦК України (а.с.7). З довідки Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 556 від 19.02.2016 за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] , який має наступний склад сім`ї: дружину [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] та онук [PERSON] (а.с.23). З ухвали Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.05.2019 у справі № 390/661/19 вбачається, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (а.с.9). На запит суду органами реєстрації місця проживання особи надані відповіді щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] , а саме: за відомостями УДМС України в Кіровоградській області [PERSON] з 28.03.2000 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно відповіді Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 02-27/124 від 11.04.2023 [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.17). Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказані висновки узгоджуються з постановами Верховного Суду від 10.12.2018 року у справі №638/11034/15-ц, від 09.06.2021 у справі № 303/7554/16-ц. Судом встановлено, що водопостачання та водовідведення здійснюється позивачем за адресою: [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок, згідно якого за спожиту воду в період з квітня 2016 року по січень 2023 року, наявна заборгованість. Зареєстрованим та фактичним місцем проживання відповідача, починаючи з 28.03.2000 року є адреса, [ADDRESS] , яка відрізняється від тієї, за якою за твердженням позивача, їй надавались послуги з водопостачання [ADDRESS] . Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 02.10.2018 року по справі № 917/1307/18, в постанові від 23.10.2019 по справі № 910/18036/17,\~ принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Стандарт доказування це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину доведеною, отже стандарт доведення - це достатній рівень допустимих сумнівів, при якому тягар доведення вважається виконаним. У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява N 7460/03, § 26) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. У рішенні ЄСПЛ по справі "J.K. AND OTHERS v. SWEDEN" заява № 59166/12 судом зазначено, що договірна держава зобов`язана брати до уваги не лише докази, подані заявником, але й усі інші факти, які мають значення у справі, яка розглядається. У цивільних позовах закон не вимагає такого високого стандарту, як "доведення поза розумним сумнівом" скоріше суддя має вирішити справу на основі "балансу ймовірностей". Термін «перевага сумнівів» використовується в контексті стандарту доказів, що стосується фактичних тверджень, зроблених заявником. Отже, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 14.08.2018 року у справі № 905/2382/17, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України", заява № 22750/02, суд зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи, про що зазначено в рішенні по справі "Руїз Торійа проти Іспанії", заява від 09.12.1994. Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних, про що зазначено в рішенні по справі "Артіко проти Італії", заява від 13.05.1980. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (справи, "Дюлоранс проти Франції" заява № 34553/97, "Донадзе проти Грузії" заява №74644/01). У даній справі позивачем суду не надано доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] є власником будинку, за адресою: [ADDRESS] , за місцем знаходження якого позивачем надається послуга з водопостачання та водовідведення. Про необхідність надання до суду доказів щодо права власності на будинок за вищевказаною адресою позивачу зазначалось в ухвалі Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.05.2019 про відмову у видачі судового наказу. Проте, звертаючись до суду в порядку позовного провадження, позивачем залишено поза увагою підстави відмови у видачі судового наказу і суду не надані докази щодо права власності відповідача на житловий будинок, за адресою якого здійснюється водопостачання та водовдведення. Відсутність зазначених доказів становить баланс ймовірностей, який за встановлених судом обставин свідчить на користь відповідача, оскільки маючи процесуальну можливість позивач не скористався своїми можливостями та не довів свого твердження, покладеного в основу підстав позову. Суд відхиляє в якості доказу надану позивачем довідку № 556 від 19.02.2016, оскільки вона містить лише відомості про склад сім`ї [PERSON] та не містить зазначення, що [PERSON] є споживачем комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , а також, що вона є власником житловим будинком за вищевказаною адресою. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено споживання відповідачем послуг з водопостачання та водовідведення в період з квітня 2016 року по січень 2023, включно, за адресою: [ADDRESS] , тому в задоволенні позову слід відмовити через недоведеність. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed