Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

У січні 2023 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - позивач, АТ «Державний ощадний банк України») звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 15.02.2018 року у розмірі 118 674,87 грн., яка складається із: загальної суми заборгованості у розмірі 64 936,83 грн.; відсотків за користування кредитом у розмірі 15 053,06 грн.; комісії у розмірі 63,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення боргу (кредиту) в розмірі 10 077,92 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 4 505,58 грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту у розмірі 5 364,62 грн.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 1 570,96 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 13 563,44 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 3 539,46 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.02.2018 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - Договір) шляхом підписання заяви про приєднання №469691411 (далі-Заява про приєднання, Заява). Відповідно до п. 3.1 Заяви, відповідач приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до п. 3.2, 3.4.1. Заяви, відповідач відкрив клієнту поточний рахунок № [NUMBER] та встановив клієнту кредит в сумі 65 000,00 грн. з процентною ставкою 35% річних за користування кредитними коштами. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла заборгованість, яка станом на 28.11.2022 року становить 118 674,87 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2023 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 05.07.2023 року відповідно до розпорядження № 207 від 03.07.2023 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] , з посади судді Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Соколову О.М. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2023 року цивільну справу № 757/498/23-ц за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості - прийнято до провадження судді Печерського районного суду м. Києва Соколова О.М., ухвалено розглядати справу суддею одноособово за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. 01.09.2023 року на адресу суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просив на підставі спливу позовної давності відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Будь-яких інших доводів та або доказів, які б могли свідчити про безпідставність позовних вимог, відзив на позовну заяву не містить. 12.09.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, судові документи відповідачу були врученні про що свідчить зворотне повідомлення яке повернулось за зворотною адресою з відміткою про вручення, то в силу положень ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, йому роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи, відзив не подав. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Як встановлено матеріалами справи, що 15.02.2018 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов цього договору. Відповідно до п. 3.1 Заяви, відповідач приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережного приєднується до Договору ДКБО. За умовами п. 3.4. Заяви, банк на підставі наданих клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом. Згідно п. п. 3.4.1 Заяви, клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривні за дебетово-кредитною схемою на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Відповідно до п.п. 6.2 - 6.4 Заяви Банк відкрив Клієнту кредитну лінію на його Картковий рахунок № [NUMBER] за наступними параметрами: Бажаний розмір Кредиту 65 000,00 грн.; Максимальний розмір Кредиту 250 000,00 грн. Строк кредитування 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року №89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України бухгалтерського обліку» були внесені зміни до Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, відповідно до яких змінюються балансові рахунки, операції за якими здійснюються в використанням платіжних банківських карток з 2625 на 2620. Отже, на вимогу НБУ картковий рахунок № [NUMBER] було змінено на [NUMBER] . Відповідно до Постанови правління Національного банку України від 28.12.2018р. № 162 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні» (далі Постанова НБУ №162) в частині формування номеру банківського рахунку відповідно до вимог Національного стандарту України "Фінансові операції. Правил формування міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні (IBAN Registry:2009, NEQ) ДСТУ-Н 7167:2010", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року № 454 (далі стандарт IBAN) запроваджено міжнародний номер банківських рахунків IBAN та проведено зміну номерів банківських рахунків відповідно до вимог стандарту (IBAN). Отже, на вимогу НБУ картковий рахунок № [NUMBER] було змінено на [NUMBER] . Таким чином Клієнту було встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 65 000,00 грн. Пунктом 6.6.1.6.6.4. Заяви встановлено, що процентна ставка за Кредитом фіксованою, складає 35.00 (тридцять п`ять) процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс періоду. Процентна ставка за користування Кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,001% річних. Плата (комісійна винагорода) за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00 процентів від невикористаної частини встановленого кредиту. Тривалість Грейс-періоду 30 днів (п. 1.22 Розділу ХХІІ Договору). Згідно п. 6.7.-6.8. Заяви про приєднання Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який склала 5% від суми заборгованості за Кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах, передбачених Договором. Комісійна винагорода за зняття готівкових коштів наданих в кредит 2.5% від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказаних готівкових коштів в усіх банкоматах/у касах банку (касах інших банків) з використанням платіжного терміналу. Відповідно до п. 1.5. 1.7. Розділу ХХІІ Договору перед встановленням кредиту за Картковим кредитом Банк інформував Клієнта про умови кредитування та загальну вартість кредиту. Датою укладання Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником Банку, датою надання Кредиту є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом грошових зобов`язань за Кредитним договором. Згідно п.п. 1.18-1.19. 1.21 Розділу ХХІІ Договору проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини). При нарахуванні процентів день отримання Клієнтом Кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування Кредитом, а день повернення Кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається. Обов`язковий щомісячний платіж розраховується від фактично отриманої Клієнтом суми Кредиту (його частини), повернення якої не прострочено Клієнтом, станом на 25 число кожного місяця. Сплата нарахованих процентів за користування Кредитом ( в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду) обов`язкового щомісячного платежу процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунку для обліку простроченої заборгованості. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як визначено у ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України, визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як визначено у ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно cт. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Банк свої обов`язки, передбачені Договором, виконав повністю та належним чином, що підтверджується банківськими виписками по рахунку Позичальника. Виписки по рахункам Позичальника, які внесені до Плану рахунків бухгалтерського обліку, банків України, та відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, які в свою чергу, затверджені Постановою Правління Національного банку України від 11.09.2017 № 89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку», є належним доказом на підтвердження видачі кредиту та подальшого його обслуговування. Проте, відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість. Відповідачем не надано доказів на підтвердження сплати заборгованості, як і не надано будь-яких заперечень чи контррозрахунку заборгованості. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 4 505,58 грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту у розмірі 5 364,62 грн.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 1 570,96 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 13 563,44 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 3 539,46 грн. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 1.24 розділу ХХІІ Договору визначено, що за невиконання або несвоєчасне , не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором про споживчий кредит, Банк має право нарахувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної Позичальником за Договором про споживчий кредит. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд з ним погоджується. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надав. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Вимогами частин 3 та 4 ст.267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так, відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено про відмову у позові за спливом строків позовної давності, мотивуючи це тим, що згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Договір було укладено шляхом підписання заяви про приєднання від 15.02.2018 року. Відповідно до «Розрахунку заборгованості за основним боргом, пенею та 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу», строк оплати настав 08.11.2019 року, а позивач звернувся до суду з позовом 26.12.2022 року. Таким чином, на думку відповідача, у позивача строк позовної давності для вимоги по стягненню основного боргу закінчився 08.11.2022 року, а для вимог по стягненню неустойки (штрафу, пені) закінчився 08.11.2020 року. Так, відповідач стверджує,що строк повернення Кредиту є таким, що настав 08.11.2019 року і саме з цієї дати необхідно обраховувати позовну давність, проте таке твердження не відповідає дійсності. Фактичні обставини справи свідчать про те, що між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] 15.02.2018 року було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання № 469691411 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Слід зазначити, що заява про приєднання складається з декількох Блоків (частин). Так, Блок № 6 Заяви про приєднання, є одночасно Заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту). Відповідно до п. 3.4.2. Блоку 1 Заяви про приєднання, Банк надає клієнту платіжну картку та ПІН конверт до неї (строк дії картки - листопад 2022). Пунктом 6.6. Блоку 6 Заяви про приєднання, серед іншого встановлено, що строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту (користування ним) продовжується на строк дії платіжної картки, але в будь якому разі, строк кредиту (користування ним) не повинен перевищувати 60 місяців. Пунктом 6.9 Блоку 6 Заяви про приєднання, визначено, що датою укладення кредитного договору є дата підписання цієї Заяви уповноваженим представником (працівником)Банку, датою надання кредиту (частини кредиту) є дата використання клієнтом Кредитного ліміту (кредитних коштів). Таким чином, сторони погодили строк, на який Позичальнику встановлюється ліміт - 60 місяців. Як вбачається з виписок по рахунку позичальника та розрахунку заборгованості відповідач вперше скористався кредитним лімітом 26.06.2018 року. Так, відповідно до матеріалів справи через те, що позичальником систематично порушувались умови кредитного договору та у зв`язку з виникненням простроченої заборгованості по сплаті процентів по кредитному договору, Банком 08.11.2019 року, заборгованість яка обліковувалась за договором перенесена на рахунки простроченої. Саме цю дату, відповідач зазначає як дату початку строку позовної давності та вважає, що строк для звернення до Банком до суду з вимогою про стягнення заборгованості закінчився 08.11.2022 року. Однак, згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки строк виконання кредитних зобов`язань встановлено сторонами протягом 60 місяців з моменту видачі кредитних коштів, отже перебіг трирічного строку позовної давності для вимог кредитора про стягнення заборгованості повинен обчислюватися, саме з дати закінчення 60 місячного терміну. Отже, 08.11.2019 року не може вважатися датою, з якої слід обраховувати строк позовної давності. В той же час, у відповідності до вимог ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про виконання нею свого боргу або іншого обов`язку. Випискою по банківським рахункам підтверджується часткове виконання Клієнтом зобов`язань і після 08.11.2019 року, що відображено також і в розрахунку заборгованості, виконаному на підставі даних в виписках по рахунках Клієнта. Отже, заборгованість, яка виникла починаючи з 08.11.2018 року частково погашалась відповідачем до лютого 2021 року, що ще раз свідчить про те, що початок перебігу строку позовної давності не може обраховуватися з 08.11.2018 року. Також у відповідності до п. 12 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. В свою чергу, на усій території України карантин запроваджено з 12.03.2020 згідно Постанови КМУ від 11.03.2020 №211. Після неодноразових продовжень строку карантину, Постановою КМУ від 27.06.2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SAPS-CoV-2. Також, відповідно до п. 19 прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки визначені ст.ст.257-259,362,559,681, 728, 786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан запроваджується з 24.02.2022 року. Указом Президента України від 26.07.2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подаючи до суду позов по даній справі в грудні 2022 року, Банком не пропущено ні загального, ні спеціального строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 118 674,87 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подачу позову до Печерського районного суду м. Києва сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 9018 (# 1130716447211) від 06.12.2022 року. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 481,00 грн. у відшкодування судових витрат.

Outcome: approved