Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] (далі - [PERSON] ) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ) з та з урахуванням уточнення позовних вимог просила суд: 1. Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно: - двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м.; - земельну ділянку, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340; - земельну ділянку, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; - автомобіль марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року; - гараж [ADDRESS]; - кошти на рахунках в банківських установах: ПАТ «Державний ощадний банк України» -[NUMBER] - 5,00 дол. США; -[NUMBER] - 4 280, 75 дол. США; -[NUMBER] - 30 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 2 543 гривень 45 коп.; -[NUMBER] - 165 405, 26 дол. США. ПАТ «Приват Банк» - [NUMBER] - 239 932 гривень 33 коп. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» -[NUMBER] - 7050 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 25 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 697,19 дол.США; -[NUMBER] - 9771 гривень 41 коп.; -[NUMBER] - 106 гривень 58 коп.; -[NUMBER] - 568 гривень 50 коп.; -[NUMBER] - 480 гривень 13 коп. 2. Поділити майно, що об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , визнавши за [PERSON] право власності на частину вищевказаного спільного майна і за [PERSON] право власності на частину вищевказаного спільного майна. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони з 16.09.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі та 17.11.2015 позивач звернулася до Печерського районного суду м. Києва із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Вказує, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ними було набуто у власність майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м.; земельну ділянку, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340; земельну ділянку, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; автомобіль марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року; гараж [ADDRESS], а тому дане майно є спільним сумісним майном подружжя. Зазначає, що за час перебування у шлюбі відповідачем також було заощаджено кошти на банківських рахунках, зокрема, у ПАТ «Державний ощадний банк України»: [NUMBER] - 5,00 дол. США; [NUMBER] - 4 280, 75 дол. США; [NUMBER] - 30 гривень 00 коп.; [NUMBER] - 2 543 гривень 45 коп.; [NUMBER] - 165 405, 26 дол. США; у ПАТ «ПриватБанк»: [NUMBER] - 239 932 гривень 33 коп.; у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»: [NUMBER] - 7050 гривень 00 коп.; [NUMBER] - 25 гривень 00 коп.; [NUMBER] - 697,19 дол. США; [NUMBER] - 9771 гривень 41 коп.; [NUMBER] - 106 гривень 58 коп.; [NUMBER] - 568 гривень 50 коп.; [NUMBER] - 480 гривень 13 коп., а тому вважає їх також спільним сумісним майном подружжя. З урахуванням викладеного вище, просила суд позовні вимоги задовольнити. 12.07.2016 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Кушінр С.І. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.07.2016 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 02.08.2016 позивачем було подано до суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.08.2016 у справі було відкрито провадження про призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. 08.12.2017 [PERSON] було подано до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2017 заяву про забезпечення позову було задоволено частково та накладено арешт на майно, що належить на праві власності [PERSON] , а саме: квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 36431054; земельну ділянку 2/2, площею 0.2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3222482000:10:001:0340; земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3222482000:10:001:0338. В іншій частині поданої заяви було відмовлено. 08.12.2017 [PERSON] було подано до суду уточнену позовну заяву. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва постановленою без виходу до нарадчої кімнати та яка занесена до протоколу судового засідання від 07.02.2018, було прийнято заяву про уточнення позовних вимог. 22.02.2018 [PERSON] було подано до суду відзив на позовну заяву у якому останній проти позовних вимог заперечував частково. Вказує, що двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м. є його особистою власністю, оскільки кошти у її будівництво були інвестовані 30.12.2004, тобто ще до реєстрації шлюбу із [PERSON] . Зазначає, що земельну ділянку 2/2, площею 0.2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3222482000:10:001:0340, та земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3222482000:10:001:0338. Ним було набуто у власність 21.05.2015, тобто після фактичного припинення відносин із [PERSON] . Посилається, що надані [PERSON] докази наявності у нього на банківських рахунках грошових коштів містять інформацію про наявність таких коштів за період з 17.11.2015 по вересень 2016 року, тобто після фактичного припинення відносин із [PERSON] . Враховуючи наведене у цій частині позову [PERSON] просив суд відмовити. При цьому, [PERSON] визнав факт поширення права спільної сумісної власності подружжя на майно: автомобіль марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року; гараж [ADDRESS], а тому у цій частині позовні вимоги визнав. 22.02.2018 [PERSON] було подано до суду зустрічну позовну заяву у якій останній просив суд: 1. Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя наступне майно: - гаражний бокс номер [ADDRESS]; - автомобіль Хонда «СІВІК», державний номер [NUMBER] 2008 року; - житловий будинок, загальна площа 175,7 кв .м., що знаходиться в [ADDRESS] ; - житловий будинок, загальна площа 83,30 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] ; - земельна ділянка 0,25 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; - земельна ділянка 0,0595 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; - земельна ділянка 0,1676 га, що знаходиться по [ADDRESS] ; - земельна ділянка 0,1504 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; - кошти в сумі 376 000 (триста сімдесят шість тисяч) гривень 00 коп., депозитний договір №SAMDN01000719729770 від 15.09.2011 року, на ім`я [PERSON] ; - кошти в сумі 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) гривень 00 коп., депозитний договір №SAMDN25000717482426 від 21.06.2011 року, на ім`я [PERSON] . 2. Поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності наступним чином: 2.1. Визнати право власності за [PERSON] на: - частину гаражного боксу номер [ADDRESS] ; - частину автомобіля Хонда «СІВІК», державний номер [NUMBER] 2008 року; - частину житлового будинку, загальна площа 175,7 кв .м., що знаходиться в [ADDRESS] ; - частину житлового будинку, загальна площа 83,30 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] ; - частину земельної ділянки 0,25 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; - частину земельної ділянки 0,0595 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; - частину земельної ділянки 0,1676 га, що знаходиться по [ADDRESS] ; - частину земельної ділянки 0,1504 га, що знаходиться в [ADDRESS] . Визнати право власності за [PERSON] на: - частину гаражного боксу номер [ADDRESS] ; - частину автомобіля Хонда «СІВІК», державний номер [NUMBER] 2008 року; - частину житлового будинку, загальна площа 175,7 кв .м., що знаходиться в [ADDRESS] ; - частину житлового будинку, загальна площа 83,30 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] ; - частину земельної ділянки 0,25 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; - частину земельної ділянки 0,0595 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; - частину земельної ділянки 0,1676 га, що знаходиться по [ADDRESS] ; - частину земельної ділянки 0,1504 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; Зустрічний позов обґрунтовує тим, що за час шлюбних відносин із [PERSON] було набуто у власність наступне майно: гаражний бокс номер [ADDRESS] ; автомобіль Хонда «СІВІК», державний номер [NUMBER] 2008 року; житловий будинок, загальна площа 175,7 кв .м., що знаходиться в [ADDRESS] ; житловий будинок, загальна площа 83,30 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] ; земельна ділянка 0,25 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; земельна ділянка 0,0595 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; земельна ділянка 0,1676 га, що знаходиться по [ADDRESS] ; земельна ділянка 0,1504 га, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказує, що також подружжям було заощаджено грошові кошти, а сме: кошти в сумі 376 000 (триста сімдесят шість тисяч) гривень 00 коп., депозитний договір №SAMDN01000719729770 від 15.09.2011 року, на ім`я [PERSON] ; кошти в сумі 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) гривень 00 коп., депозитний договір №SAMDN25000717482426 від 21.06.2011 року, на ім`я [PERSON] , які залишилися у володінні [PERSON] . З урахуванням викладеного вище просив суд зустрічні позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.12.2018 зустрічну позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення не ділків. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва постановленою без виходу до нарадчої кімнати та яка занесена до протоколу судового засідання від 22.01.2019, було прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа: [PERSON] про поділ майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. 18.09.2019 було подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву у якому [PERSON] проти зустрічних позовних вимоги заперечувала. Вказує, що факти викладені в зустрічній позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому, на підтвердження своїх заперечень надано довідку з банку, якою, на думку позивача, підтверджується, що кошти, про які зазначав [PERSON] в своєму зустрічному позові, розміщені на депозитних рахунках в період шлюбу (депозитний договір №SAMDN01000719729770 від 15.09.2011 року і депозитний договір №SAMDN25000717482426 від 21.06.2011 року, на ім`я [PERSON] ) та були зняті з депозитних рахунків під час перебування сторін у шлюбі та передані [PERSON] . 12.03.2019 представником [PERSON] було подано до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої представник позивача просив: 1. Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно: - двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м.; - земельну ділянку, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340; - земельну ділянку, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; - автомобіль марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року; - гараж [ADDRESS]; - кошти на рахунках у Банках України, які відкриті на ім`я [PERSON] , які накопичені за час шлюбу: ПАТ «Державний ощадний банк України» -[NUMBER] - 5,00 дол. США; -[NUMBER] - 4 280, 75 дол. США; -[NUMBER] - 30 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 2 543 гривень 45 коп.; -[NUMBER] - 165 405, 26 дол. США. ПАТ «Приват Банк» -[NUMBER] - 239 932 гривень 33 коп. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» -[NUMBER] - 7050 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 25 гривень 00 коп.; -[NUMBER] - 697,19 дол. США; -[NUMBER] - 9771 гривень 41 коп.; -[NUMBER] - 106 гривень 58 коп.; -[NUMBER] - 568 гривень 50 коп.; -[NUMBER] - 480 гривень 13 коп. 2. Поділити майно, що об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме визнати за [PERSON] право власності на: - частину двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м.; - частину земельної ділянки, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340; - частину земельної ділянки, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; - частину коштів на вищевказаних рахунках у Банках України; - автомобіль марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року. Визнати за [PERSON] право власності на: -гараж [ADDRESS]; - частину коштів на вищевказаних рахунках у Банках України. 3. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] частину коштів на рахунках у Банках України, які накопичені за час шлюбу у розмірі: 130253 грн. 70 коп., та 170039,61 дол. США. 12.03.2019 відповідачем [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої відповідач позов визнає частково та не заперечував, що в період перебування у зареєстрованому шлюбі, сторонами набуто гаражний бокс і автомобіль, що є об`єктами спільної сумісної власності подружжя. Разом з тим, відповідач заперечує, що: - двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м., яка придбана на підставі інвестиційного договору № 25/12 - ГС від 25.12.2003 року, де спірна квартира була об`єктом інвестування, а [PERSON] інвестором, який забезпечував фінансування об`єкта інвестування і повний розрахунок, який було здійснено до реєстрації шлюбу, а тому дана квартира не може бути спільним майном подружжя та предметом поділу в рамках даної цивільної справи; - земельні ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , придбані після фактичного припинення шлюбних відносин, що підтверджується рішенням про розірвання шлюбу від 11.04.2016 року та копіями позовних заяв [PERSON] , яка вказує, що шлюбні відносини з [PERSON] припинилися у жовтні 2014 року, а тому не можуть бути спільним сумісним майном подружжя; - кошти, про які вказує позивач, не є спільними заощадженнями подружжя, а особистими коштами відповідача [PERSON] , які накопичені останнім до укладання шлюбу з [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва постановленою без виходу до нарадчої кімнати та яка занесена до протоколу судового засідання від 12.03.2019, було прийнято заяву про уточнення позовних вимог від 12.03.2019. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва постановленою без виходу до нарадчої кімнати та яка занесена до протоколу судового засідання від 29.07.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17.01.2020 позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа: [PERSON] про поділ майна подружжя було задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно: - земельна ділянка, площею 0.2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340; - земельна ділянка, площею 0.1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; - гараж (гаражний бокс) № [ADDRESS]; - автомобіль марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року; - земельна ділянка, площею 0,0595 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер:7323583500:01:002:0184; - земельна ділянка, площею 0,25 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер:7323583500:01:002:0183: - житловий будинок, загальна площа 175,7 кв.м., [ADDRESS] ; - житловий будинок, загальна площа 83,30 кв.м., [ADDRESS] ; - земельну ділянку 0,1676 га по [ADDRESS] , кадастровий номер: 1822085600:03:001:0484. Визнано у порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) право власності на: - частину земельної ділянки, площею 0.2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340; - частину земельної ділянки, площею 0.1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; - частину земельної ділянки, площею 0,0595 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер:7323583500:01:002:0184; - частину земельної ділянки, площею 0,25 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер:7323583500:01:002:0183; - частину житлового будинку, загальною площею 175,7 кв.м., [ADDRESS] ; - частину житлового будинку, загальною площею 83,30 кв.м., [ADDRESS] ; - частину земельної ділянки, площею 0,1676 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер: 1822085600:03:001:0484; - автомобіль марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року. Визнано у порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) право власності на: - частину земельної ділянки, площею 0.2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340; - частину земельної ділянки, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; - частину земельної ділянки, площею 0,0595 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер:7323583500:01:002:0184; - частину земельної ділянки, площею 0,25 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер:7323583500:01:002:0183; - частину житлового будинку, загальною площею 175,7 кв.м., [ADDRESS] ; - частину житлового будинку, загальною площею 83,30 кв.м., [ADDRESS] ; - частину земельної ділянки, площею 0,1676 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер: 1822085600:03:001:0484; - гараж (гаражний бокс) № [ADDRESS]. В решті позовних вимог за первісним та зустрічним позовом було відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 16.09.2020 апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2020 року в частині: -визнання спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340, та земельної ділянки, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; -визнання у порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] право власності на: 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340, 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; -визнання у порядку поділу спільного майна подружжя з [PERSON] право власності на: 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340, 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338 - скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. У задоволенні позовних вимог [PERSON] про: -визнання спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340, та земельної ділянки, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; -визнання у порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] право власності на: 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340, 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; -визнання у порядку поділу спільного майна подружжя з [PERSON] право власності на: 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340, 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338 - відмовлено. В іншій частині рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2020 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 17.03.2021 касаційну скаргу [PERSON] було задоволено частково, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 09.04.2021 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М. 13.05.2021 [PERSON] було подано до суду заяву про витребування доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.06.2021 було частково задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів. Витребувано у ПАТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) інформацію щодо поточних та депозитних рахунків, які оформлювалися (відкривалися) та закривалися на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період із 16.09.2006 року по 11.04.2016 року із зазначенням дат відкриття депозитних та поточних рахунків, розміру внесених коштів на депозитні та поточні рахунки та дат зняття коштів із депозитних та поточних рахунків. Витребувано у АТ «Ощадбанк» (01001, м. Київ, вул. Госпитальна, 12-Г) інформацію щодо поточних та депозитних рахунків, які оформлювалися (відкривалися) та закривалися на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період із 16.09.2006 року по 11.04.2016 року із зазначенням дат відкриття депозитних та поточних рахунків, розміру внесених коштів на депозитні та поточні рахунки та дат зняття коштів із депозитних та поточних рахунків. Витребувано у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9) інформацію щодо поточних та депозитних рахунків, які оформлювалися (відкривалися) та закривалися на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період із 16.09.2006 року по 11.04.2016 року із зазначенням дат відкриття депозитних та поточних рахунків, розміру внесених коштів на депозитні та поточні рахунки та дат зняття коштів із депозитних та поточних рахунків. 09.07.2021 АТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано до суду витребувані ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.06.2021 докази. 12.07.2021 АТ «Ощадбанк» було надано до суду витребувані ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.06.2021 докази. 13.07.2021 [PERSON] було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог. 21.07.2021 АТ КБ «Приватбанк» було надано до суду витребувані ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.06.2021 докази. 17.09.2021 [PERSON] було подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог. 13.12.2021 [PERSON] було подано до суду клопотання про витребування доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.12.2021 було задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів. Витребувано у ПАТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) інформацію щодо поточних та депозитних рахунків, які оформлювалися (відкривалися) та закривалися на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період із 16.09.2006 року по 11.04.2016 року із зазначенням дат відкриття депозитних та поточних рахунків, розміру внесених коштів на депозитні та поточні рахунки та дат зняття коштів із депозитних та поточних рахунків. Витребувано у АТ «Ощадбанк» (01001, м. Київ, вул. Госпитальна, 12-Г) інформацію щодо поточних та депозитних рахунків, які оформлювалися (відкривалися) та закривалися на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період із 16.09.2006 року по 11.04.2016 року із зазначенням дат відкриття депозитних та поточних рахунків, розміру внесених коштів на депозитні та поточні рахунки та дат зняття коштів із депозитних та поточних рахунків. Витребувано у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9) інформацію щодо поточних та депозитних рахунків, які оформлювалися (відкривалися) та закривалися на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період із 16.09.2006 року по 11.04.2016 року із зазначенням дат відкриття депозитних та поточних рахунків, розміру внесених коштів на депозитні та поточні рахунки та дат зняття коштів із депозитних та поточних рахунків. 05.01.2022 АТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано до суду витребувані ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.12.2021 докази. 05.01.2022 АТ «Ощадбанк» було надано до суду витребувані ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.12.2021 докази. 21.01.2022 АТ КБ «Приватбанк» було надано до суду витребувані ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.12.2021 докази. 02.02.2022 [PERSON] було подано до суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31.08.2022 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.11.2022 було прийнято відмову від позову та провадження у справі за первинним позовом [PERSON] у частині вимог про визнання спільною сумісною власністю подружжя двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м., та визнання за [PERSON] права власності на частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 74 кв.м. в порядку поділу майна подружжя, закрито. У судовому засіданні [PERSON] та її представник первісні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували. [PERSON] та його представник у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримали, проти первісних позовних вимог заперечували частково. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 16.09.2006 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1660), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9 т. 1). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 10 т. 1). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.04.2016, яке набрало законної сили 15.06.2016, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 вересня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1660), розірвано (а.с. 221 т. 1). 01.01.2004 набув чинності Сімейний кодекс України (далі - СК України), а тому відносини, що між сторонами регулюються нормами СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином встановлено, що сторони з 16.09.2006 по 15.06.2016 перебували у зареєстрованому шлюбі. Датою припинення шлюбу є дата набрання законної сили рішенням суду від 11.04.2016, тобто 15.06.2016. Згідно із статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Таким чином, набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію права спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя. За час перебування у шлюбі, тобто у період з 16.09.2006 по 15.06.2016 [PERSON] та [PERSON] було набуто у власність наступне нерухоме майно, яке було зареєстроване за [PERSON] : - гаражний бокс номер [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно придбано [PERSON] (Покупець) на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2011, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В., та зареєстровано в реєстрі за № 1002 (а.с. 25-26, 27 т. 1); - марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року, зареєстровано за [PERSON] 21.02.2009, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 55 т. 2); - житловий будинок, загальна площа 175,7 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності від 31.12.2013 належить [PERSON] (а.с. 242 т. 1); - житловий будинок, загальна площа 83,30 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ВКВ 910565 від 01.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 831 (а.с. 243 т. 1); - земельна ділянка, площею 0,25 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер:7323583500:01:002:0183, зареєстрована за [PERSON] 14.12.2009 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №180750 (а.с. 240-б т. 1); - земельна ділянка, площею 0,0595 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер:7323583500:01:002:0184, зареєстрована за [PERSON] 14.12.2009 року згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №180713 (а.с. 240-а т. 1); - земельна ділянка, площею 0,1676 га по [ADDRESS] , кадастровий номер: 1822085600:03:001:0484, зареєстрована за [PERSON] 17.04.2012 року згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 241 т. 1). Дане нерухоме майно було набуте [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , а тому на нього поширюється режим спільної сумісної власності подружжя. Судом також встановлено, за час перебування у шлюбі, тобто у період з 16.09.2006 по 15.06.2016 [PERSON] та [PERSON] було набуто у власність наступне нерухоме майно, яке було зареєстроване за [PERSON] : - земельну ділянку, площею 0.2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340, яка зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 373 (а.с. 22 т. 1); - земельну ділянку, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338, яка зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 374 (а.с. 23 т. 1). - двокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] 11.04.2012 (а.с. 23 т. 1). Заперечуючи проти позовних вимог щодо даного майна [PERSON] вказував, що квартира [ADDRESS] ним була набута у власність на підставі Інвестиційного договору № 25/12-ГС від 25.12.2003 відповідно до якого останній інвестував кошти у будівництво даної квартири 30.12.2004, тобто ще до укладення шлюбу із [PERSON] [PERSON] під час судового розгляду було визнано факт інвестування [PERSON] у будівництво квартири [ADDRESS] власних коштів ще до реєстрації шлюбу із [PERSON] , тобто на дане майно не розповсюджується режим спільної сумісної власності подружжя та ухвалою суду від 02.11.2022 було закрито провадження у справі цій частині. Заперечуючи проти позовних вимог щодо визнання земельної ділянки площею 0.2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340, та земельної ділянки, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338 спільною сумісною власністю подружжя, [PERSON] вказував, що дані земельні ділянки ним було набуто у власність після фактичного припинення ведення спільного господарства з [PERSON] за його особисті кошти. Так, [PERSON] вказує про встановлення рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.04.2016 факту припинення ведення спільного господарства подружжям з листопада 2014 року, який на його думку має преюдиційний факт під час розгляду даної справи. Разом із тим, суд не погоджується із даними доводами відповідача, з огляду на наступне. Як було зазначено судом вище, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.04.2016, яке набрало законної сили 15.06.2016, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 вересня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1660), розірвано. Даним судовим рішенням встановлено факт не проживання [PERSON] та [PERSON] разом із грудня 2015 року (див. мотивувальну частину рішення Печерського районного суду м. Києва від 11.04.2016). Посилання Печерського районного суду м. Києва у рішенні від 11.04.2016 на дату фактично припинення шлюбних відносин між сторонами з листопада 2014 року здійснюється у контексті опису позовних вимог та обставин позову викладених позивачем. Тобто, позивач подавши заяву про розірвання шлюбу вказала про припинення шлюбних відносин між сторонами саме з листопада 2014 року. Разом із тим, Печерський районний суд м. Києва в процесі розгляду справи про розірвання шлюбу між сторонами, участь у якому приймали як представник [PERSON] , так і представник [PERSON] , встановив факт не проживання [PERSON] та [PERSON] разом саме із грудня 2015 року, що і відображено у рішенні суду. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Разом з цим, доказів того, що сторони проживаючи окремо з грудня 2015 року вели спільне господарство та/чи мали спільні права та обов"язки як подружжя , суду не надано. З огляду на наведене та аналізуючи матеріали справи у їх сукупності, приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.82 ЦПК України, суд вважає встановленим той факт, що сторони не проживали разом однією сім"єю та як наслідок не вели спільного господарства саме із грудня 2015 року. За вказаних вище обставин, суд вважає, що доводи [PERSON] про те, що [PERSON] самостійно у поданій нею позовній заяві про розірвання шлюбу визнала факт припинення шлюбних відносин саме з листопада 2014 року є недоведеним та спростовується рішенням Печерського районного суду м. Києва у справі про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Посилання [PERSON] на ту обставину, що спірні земельні ділянки були набуті ним за його особисті кошти, які він заощадив до реєстрації шлюбу судом оцінюються критично, оскільки шлюб між сторонами було укладено ще у 2006 році, а спірні земельні ділянки набуті у власність у травні 2015 року. Доказів придбання спірних земельних ділянок саме за заощаджені до укладання шлюбу особисті кошти [PERSON] , суду не надано та під час розгляду справи таких доказів не встановлено. Більш детальний аналіз грошових заощаджень сторін та спростування доводів [PERSON] у цій частині судом буде здійснено нижче під час вирішення питання про поділ грошових коштів подружжя. З урахуванням викладеного вище суд приходить до висновку, що на земельну ділянку, площею 0.2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340, яка зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 373; та земельну ділянку, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338, яка зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 374, розповсюджується режим спільної сумісної власності подружжя, оскільки таке майно було набуто під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі та до моменту фактичного припинення шлюбних відносин, а [PERSON] під час судового розгляду даної справи такий режим спільної сумісної власності подружжя спростовано не було. Аналізуючи матеріали справи суд вважає встановленим, що сторони за час перебування у шлюбі набули у власність нерухоме та рухоме майно, на яке поширюється режим спільної сумісної власності подружжя, а саме: - земельна ділянка, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340; - земельна ділянка, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338; - гараж (гаражний бокс) № [ADDRESS]; - автомобіль марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року; - земельна ділянка, площею 0,0595 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер:7323583500:01:002:0184; - земельна ділянка, площею 0,25 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер:7323583500:01:002:0183: - житловий будинок, загальна площа 175,7 кв.м., [ADDRESS] ; - житловий будинок, загальна площа 83,30 кв.м., [ADDRESS] ; - земельна ділянка 0,1676 га по [ADDRESS] , кадастровий номер: 1822085600:03:001:0484. Згідно зі змістом статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У відповідності до частини першої, другої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Способи та порядок поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначаються статтею 71 СК України. Під час здійснення поділу майна у судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України). Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 СК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. У первинному позові [PERSON] просила суд визнати за нею у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на автомобіль марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року, а за [PERSON] визнати право власності на гараж (гаражний бокс) № [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] у відзиві на первинну позовну заяву дані позовні вимоги визнав (11 абзац а.с. 201 т. 1). Аналогічні позовні вимоги були заявлені і у зустрічному позові [PERSON] . Питання про стягнення грошової компенсації із одного із подружжя на користь іншого за поділ неподільного майна сторонами не порушувалося. Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку про поділ між [PERSON] та [PERSON] спільного сумісного майна подружжя, а саме: автомобіля марки «Хонда», модель «Сівік», державний номер [NUMBER] , 2008 року та гаражу (гаражного боксу) № [ADDRESS], шляхом визнання за [PERSON] права власності на автомобіль, а за [PERSON] на гараж (гаражний бокс). Щодо іншої частини нерухомого майна, то суд наразі позбавлений можливості здійснити його поділ між сторонами шляхом визнання за кожним із подружжя права власності на окремий об`єкт нерухомо майна, оскільки матеріали справи не містять оцінки вартості кожного об`єкту нерухомого майна, а без наявності такої оцінки вартості кожного об`єкту нерухомого майна неможливо здійснити поділ такого майна між сторонами таким чином, щоб кожен із подружжя отримав у власність майна на сукупну однакову вартість. Таким чином суд приходить до висновку, що у даному випадку не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток земельні ділянки та житлові будинки, а тому суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні (по кожного із подружжя) без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Щодо позовних вимог про поділ грошовий коштів, які є спільним сумісним майном подружжя, суд зазначає наступне. Відповідно до наданої виписки із АТ «Райффайзен Банк» за період з 2002 року по 2018 рік [PERSON] у АТ «Райффайзен Банк» було відкрито в загальному 61 банківський рахунок, а саме: 1.№ [NUMBER] , дата відкриття 25.03.2004, дата закриття 11.08.2013; 2.№ [NUMBER], дата відкриття 25.03.2004, дата закриття 25.07.2007; 3.№ [NUMBER], дата відкриття 25.06.2007, дата закриття 30.06.2011; 4.№ [NUMBER], дата відкриття 25.06.2007, дата закриття 25.06.2008; 5.№ [NUMBER], дата відкриття 17.02.2009, дата закриття 18.11.2010; 6.№ [NUMBER], дата відкриття 23.04.2008, дата закриття 24.05.2009; 7.№ [NUMBER], дата відкриття 25.10.2007, дата закриття 24.11.2008; 8.№ [NUMBER], дата відкриття 08.11.2010, дата закриття 13.11.2010; 9.№ [NUMBER], дата відкриття 08.11.2010, дата закриття 10.11.2011; 10.№ [NUMBER], дата відкриття 02.11.2010, дата закриття 04.11.2011; 11.№ [NUMBER], дата відкриття 29.04.2010, дата закриття 03.11.2010; 12.№ [NUMBER], дата відкриття 17.11.2010, дата закриття 20.11.2012; 13.№ [NUMBER], дата відкриття 30.10.2008, дата закриття 01.11.2009; 14.№ [NUMBER], дата відкриття 27.04.2009, дата закриття 29.04.2010; 15.№ [NUMBER], дата відкриття 25.12.2009, дата закриття 26.06.2010; 16.№ [NUMBER], дата відкриття 29.06.2010, дата закриття 25.01.2011; 17.№ [NUMBER], дата відкриття 11.01.2011, дата закриття 23.01.2013; 18.№ [NUMBER], дата відкриття 10.11.2011, дата закриття 11.05.2012; 19.№ [NUMBER], дата відкриття 04.11.2011, дата закриття 05.02.2012; 20.№ [NUMBER], дата відкриття 04.11.2011, дата закриття 09.08.2012; 21.№ [NUMBER], дата відкриття 07.02.2012, дата закриття 08.08.2012; 22.№ [NUMBER], дата відкриття 29.02.2012, дата закриття 03.03.2013; 23.№ [NUMBER], дата відкриття 08.08.2012, дата закриття 09.02.2013; 24.№ [NUMBER], дата відкриття 08.08.2012, дата закриття 15.08.2012; 25.№ [NUMBER], дата відкриття 08.08.2012, дата закриття 09.02.2013; 26.№ [NUMBER], дата відкриття 09.08.2012, дата закриття 12.02.2013; 27.№ [NUMBER], дата відкриття 19.11.2012, дата закриття 12.02.2013; 28.№ [NUMBER], дата відкриття 22.11.2002, дата закриття 25.11.2015; 29.№ [NUMBER], дата відкриття 17.09.2003, дата закриття 05.11.2015; 30.№ [NUMBER], дата відкриття 18.03.2005, дата закриття відсутня; 31.№ [NUMBER], дата відкриття 17.02.2009, дата закриття 14.02.2016; 32.№ [NUMBER], дата відкриття 25.10.2007, дата закриття відсутня; 33.№ [NUMBER], дата відкриття 08.11.2010, дата закриття 11.11.2018; 34.№ [NUMBER], дата відкриття 08.11.2010, дата закриття 11.02.2018; 35.№ [NUMBER], дата відкриття 29.12.2010, дата закриття 24.01.2014; 36.№ [NUMBER], дата відкриття 29.06.2011, дата закриття 10.12.2015; 37.№ [NUMBER], дата відкриття 26.10.2012, дата закриття 28.10.2014; 38.№ [NUMBER], дата відкриття 28.05.2015, дата закриття 29.08.2015; 39.№ [NUMBER], дата відкриття 27.10.2014, дата закриття 28.04.2015; 40.№ [NUMBER], дата відкриття 03.04.2015, дата закриття 05.05.2015; 41.№ [NUMBER], дата відкриття 29.04.2015, дата закриття 30.10.2015; 42.№ [NUMBER], дата відкриття 15.10.2013, дата закриття 12.11.2017; 43.№ [NUMBER], дата відкриття 21.01.2013, дата закриття 24.01.2014; 44.№ [NUMBER], дата відкриття 11.02.2013, дата закриття 27.02.2014; 45.№ [NUMBER], дата відкриття 23.01.2014, дата закриття 26.01.2015; 46.№ [NUMBER], дата відкриття 26.02.2014, дата закриття 04.03.2015; 47.№ [NUMBER], дата відкриття 26.03.2014, дата закриття відсутня; 48.№ [NUMBER], дата відкриття 02.04.2014, дата закриття 03.07.2014; 49.№ [NUMBER], дата відкриття 26.01.2015, дата закриття 06.12.2018; 50.№ [NUMBER], дата відкриття 03.03.2015, дата закриття 04.04.2015; 51.№ [NUMBER], дата відкриття 28.08.2015, дата закриття 29.11.2015; 52.№ [NUMBER], дата відкриття 09.12.2015, дата закриття 11.12.2016; 53.№ [NUMBER], дата відкриття 09.12.2015, дата закриття 10.12.2017; 54.№ [NUMBER], дата відкриття 28.08.2013, дата закриття 13.08.2018; 55.№ [NUMBER], дата відкриття 17.06.2005, дата закриття 26.03.2014; 56.№ [NUMBER], дата відкриття 09.11.2015, дата закриття 13.11.2015; 57.№ [NUMBER], дата відкриття 26.01.2015, дата закриття 05.10.2015; 58.№ [NUMBER], дата відкриття 21.11.2002, дата закриття 31.01.2019; 59.№ [NUMBER], дата відкриття 06.02.2003, дата закриття 15.01.2019; 60.№ [NUMBER], дата відкриття 16.09.2003, дата закриття 07.12.2015 (а.с. 148-171 т. 3). Із наданої виписки по вище перелічених рахунках встановлено, рахунки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] були відкриті [PERSON] до укладення шлюбу із [PERSON] , а тому кошти, які були на таких рахунках при їх відкритті належало особисто [PERSON] . При цьому, дані рахунки були закриті під час перебування сторін у шлюбі та під час фактичного спільного проживання, а тому суд приходить до висновку, що кошти, які були на таких рахунках були отримані особисто [PERSON] після їх закриття та використані на власний розсуд, оскільки доказів зворотного до суду не надано. Рахунок № [NUMBER] був відкритий [PERSON] до укладення шлюбу із [PERSON] , а закритий після фактичного припинення спільного проживання сторін. Доказів того, що на даному рахунку були грошові кошти станом на день його відкриття, а також станом на день закриття матеріали справи не містять. Рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER] були відкриті [PERSON] до укладення шлюбу із [PERSON] , а закриті після розірвання шлюбу. Доказів того, що на дані рахунки були внесені спільні кошти подружжя, а зняті [PERSON] після фактичного припинення спільного проживання сторін матеріали справи не містять. Рахунки № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] були відкриті [PERSON] після укладення шлюбу із [PERSON] та закриті до моменту фактичного припинення спільного проживання сторін, а тому на дані рахунки були внесені кошти подружжя та після закриття рахунків кошти були отриманні [PERSON] під час проживання подружжя разом. Доказів того, що такі кошти були використані не у інтересах сім"ї матеріали справи не містять. Рахунки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] були відкриті [PERSON] після укладення шлюбу із [PERSON] , а закриті після фактичного припинення спільного проживання сторін. Доказів того, що станом на час припинення спільного проживання сторін на таких рахунках були наявні грошові кошти матеріали справи не містять. Рахунок № [NUMBER] був відкритий [PERSON] до укладення шлюбу із [PERSON] . За час перебування сторін у шлюбі на даний рахунок було внесено (розміщено на депозит) грошові кошти у розмірі 11 488,68 доларів США, дата внесення: 25.06.2007 (а.с. 152 т. 3). 17.02.2009, 31.07.2009 та 01.07.2010 [PERSON] було знято із даного рахунку відсотки за депозитним вкладом. 29.06.2011 [PERSON] було знято депозитні кошти у розмірі 12 243,58 доларів США. Тобто, внесення коштів на депозитний рахунок відбулося під час перебування сторін у шлюбі. Зняття відсотків та депозитного вкладу відбулося також під час спільного проживання сторін. Окрім цього, 09.12.2015, тобто уже після фактичного припинення спільного проживання сторін разом, [PERSON] було здійснено переказ коштів із даного рахунку на рахунок № [NUMBER] у розмірі 696,86 доларів США. 09.12.2015 [PERSON] було здійснено SWIFT переказ із рахунку № [NUMBER] у розмірі 26 500,00 доларів США, за даний переказ було утримано комісію у розмірі 198,75 доларів США. [PERSON] у заяві про збільшення позовних вимог просила суд визнати дані кошти, які були переведені 09.12.2015, тобто після фактичного припинення спільного проживання сторін, у загальному розмірі 27 395,61 доларів США спільними сумісними коштами подружжя, які [PERSON] використав особисто після припинення спільного проживання сторін на свій розсуд. Разом із тим, суд звертає увагу, що рахунок № [NUMBER] був відкритий [PERSON] до укладення шлюбу із [PERSON] . За час перебування сторін у шлюбі та фактичного спільного проживання на даний рахунок були внесені кошти лише один раз - 29.06.2011, які в подальшому були зняті із рахунку під час спільного проживання сторін. Будь-яких інших коштів на даний рахунок за час перебування сторін у шлюбі та фактичного спільного проживання внесено не було. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що грошові кошти у розмірі 27 395,61 доларів США були внесені на № [NUMBER] після його відкриття, проте до укладення шлюбу із [PERSON] , а тому на них не розповсюджується режим спільної сумісної власності подружжя. Тому у цій частині первинних позовних вимог слід відмовити. Рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER] були відкриті [PERSON] уже після припинення спільного проживання сторін, а тому наявні на них грошові кошти не є спільною сумісною власністю подружжя та поділу не підлягають. Рахунок № [NUMBER] було відкритий [PERSON] під час спільного проживання із [PERSON] , 02.04.2014 на даний рахунок [PERSON] був внесений депозитний вклад у розмірі 864 400,00 грн., а знятий депозитний вклад був 28.11.2015 у розмірі 2 136 826,44 грн., тобто уже після фактичного припинення спільного проживання сторін. 29.11.2015 даний рахунок був закритий. Доказів того, що після закриття даного рахунку відповідачем та отримання 2 136 826,44 грн., останній здійснив поділ їх з [PERSON] матеріали справи не містять, а тому суд приходить до висновку про визнання даних коштів спільним сумісним майном подружжя. Рахунок № [NUMBER] був відкритий [PERSON] під час спільного проживання із [PERSON] та наразі інформація про його закриття відсутня. Станом на час припинення спільного проживання сторін на даному рахунку знаходилися грошові кошти у розмірі 9 771,41 грн., а тому суд приходить до висновку про визнання даних коштів спільним сумісним майном подружжя. Рахунок № [NUMBER] був відкритий [PERSON] під час спільного проживання із [PERSON] та закритий 06.12.2018. Станом на час припинення спільного проживання сторін на даному рахунку знаходилися грошові кошти у розмірі 106,58 грн., а тому суд приходить до висновку про визнання даних коштів спільним сумісним майном подружжя. Відповідно до наданої виписки із АТ «Ощадбанк» [PERSON] у АТ «Ощадбанк» було відкрито в загальному 6 банківських рахунків, а саме: 1.Рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 02.11.2015, дата закриття 04.11.2016; 2.Рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 05.11.2015, дата закриття 10.05.2016; 3.Рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 28.10.2015, дата закриття 18.09.2017; 4.Рахунок № [NUMBER], дата відкриття 28.10.2015, дата закриття 09.11.2016; 5.Рахунок № [NUMBER], дата відкриття 02.11.2015, дата закриття 06.02.2017; 6.Рахунок № [NUMBER], дата відкриття 05.11.2015, дата закриття 14.12.2017. Усі шість рахунків були відкритті [PERSON] під час спільного проживання із [PERSON] та закриті після припинення спільного проживання сторін. Станом на час припинення спільного проживання сторін на рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] були відсутні грошові кошти. При цьому, станом на час припинення спільного проживання сторін на рахунку № [NUMBER] було розміщено 350 000,00 грн.; на рахунку № [NUMBER] було розміщено 165 405,26 доларів США; на рахунку № [NUMBER] було розміщено 5 267,04 грн., на рахунку № [NUMBER] було розміщено 30 438,58 грн., а тому суд приходить до висновку про визнання даних грошових коштів спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до наданої виписки із ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] у ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито один рахунок (депозитний): № [NUMBER] , дата відкриття: 01.10.2015, сума депозиту: 200 000,00 грн. (а.с. 182 т. 3). Станом на день закінчення вкладу - 02.04.2016, на даному рахунку було розміщено 220 737,15 грн., а тому суд про визнання даних грошових коштів спільною сумісною власністю подружжя. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про визнання спільною сумісною власністю подружжя грошових коштів на рахунках, які відкриті на ім`я [PERSON] у наступних банках: ПАТ «Державний ощадний банк України»: № [NUMBER] у розмірі 5267,04 дол. США; [NUMBER] у розмірі 350 000, 00 грн.; [NUMBER] у розмірі 30 438, 58 грн.; [NUMBER] у розмірі 165 405, 26 дол. США; ПАТ «ПриватБанк»: № [NUMBER] у розмірі 220737, 15 грн.; ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»: № [NUMBER] у розмірі 9771,41 грн.; № [NUMBER] у розмірі 106, 58 грн.; № [NUMBER] у розмірі 2 136 826,44 грн. Доказів того, що після отримання коштів із вищевказаних рахунків [PERSON] було здійснено їх поділ із [PERSON] матеріали справи не містять. Посилання [PERSON] на ті обставини, що дані кошти є його особистою власністю, оскільки частина з них накопичена до реєстрації шлюбу із [PERSON] , а інша частина є його заробітною платою суд оцінює критично, з огляду на наступне. Під час судового розгляду встановлено та сторонами у процесі розгляду справи не заперечувалося, що станом на день укладення шлюбі між сторонами у [PERSON] були власні заощадження грошових коштів, які були розміщені на банківських рахунках. Разом із тим, доказів того, що після закінчення строку збереження грошових коштів на банківських рахунках та повернення їх [PERSON] , останній зберігав їх та потім повторно розміщував на банківські рахунки, а не використав у інтересах сім`ї, матеріали справи не містять та під час судового розгляду не встановлено. Статтею 61 СК України визначено об`єкти спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частин першої-четв- ертої цієї статті об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, одержана [PERSON] заробітна плата під час перебування у шлюбі із [PERSON] є спільною сумісною власністю подружжя, а тому доводи останнього у цій частині є необґрунтованими. Із цих же підстав суд приходить про недоведеність [PERSON] факту придання ним земельної ділянки, площею 0.2224 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0340, яка зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 373; та земельної ділянки, площею 0,1652 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3222482000:10:001:0338, яка зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 374, за його особисті кошти, оскільки доказів наявності у нього особистих коштів станом на день придбання спірних земельних ділянок, до суду надано не було. Суд окремо звертає увагу, що під час придбання земельних ділянок сторони перебували у шлюбі та фактично проживали разом як подружжя. При цьому, [PERSON] , як дружною, було надано згоду [PERSON] на укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок. Таким чином, отримуючи від позивача таку згоду, відповідач фактично визнавав за [PERSON] її право на частку у сумісному майні подружжя, оскільки в іншому випадку такий правочин не був укладений з боку відповідача та/чи у згоді позивача було застереження щодо правового режиму придбаного відповідачем майна. З огляду на викладене вище, аналізуючи фактичні обставини справи і поведінку сторін під час укладання таких правочинів у своїй сукупності, вимоги чинного законодавства, суд вважає, що договори купівлі-продажу спірних земельних ділянок були укладенні в інтересах сім`ї, а тому майно набуте за цими договорами є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому підлягає поділу між сторонами у даній справі. Враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про визнання частини коштів розміщених на банківських рахунках [PERSON] об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та доказів того, що після зняття таких коштів [PERSON] було здійснено їх поділ між подружжям матеріали справи не містять, а тому суд приходить до висновку про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] частини таких коштів. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Разом з тим, у правовій позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №14-446цс18 та від 11.10.2019 справа №911/165/18 зазначено наступне. Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема договорів банківського вкладу, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку боржника є повернення коштів саме у тій валюті, яка визначена договором. Враховуючи ту обставину, що частина спільних коштів подружжя була розміщена на банківських рахунках у доларах США, після закінчення строку дії договорів банківського вкладу [PERSON] отримав такі кошти саме у іноземній валюті, тому суд приходить до висновку про можливість стягнення грошових коштів у тій валюті, у якій їх набув [PERSON] . Окрім цього судом встановлено, що відповідно до наданої виписки із АТ «Райффайзен Банк» за період з 16.09.2006 по 11.04.2016 [PERSON] у АТ «Райффайзен Банк» було відкрито в загальному 8 банківських рахунків, а саме: 1.Рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 05.07.2006, дата закриття 31.03.2007; 2.Рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 05.07.2006, дата закриття 11.08.2013; 3.Рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 01.03.2007, дата закриття 01.07.2007; 4.Рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 01.03.2007, дата закриття 15.02.2015; 5.Рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 01.03.2007, дата закриття 02.03.2007; 6.Рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 08.06.2007, дата закриття 10.08.2010; 7.Рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 09.08.2010, дата закриття 16.09.2011; 8.Рахунок № 26304382789, дата відкриття 08.01.2009, дата закриття 10.08.2010 (а.с. 221-224). Відповідно до наданої виписки дані рахунки були закриті [PERSON] до моменту припинення спільного проживання із [PERSON] . Згідно із листом АТ «Ощадбанк» у [PERSON] були відсутні поточні та банківські рахунки відриті у даній установі (а.с. 227 т. 3). При цьому, у [PERSON] були відкриті АТ «Ощадбанк» рахунки, які обслуговуються за допомогою платіжних карток, а саме: 1.Рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 17.10.2011, дата закриття 30.08.2013; 2.Рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 17.03.2016, дата закриття 23.04.2018; 3.Рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 31.12.2015, дата закриття 14.11.2019; 4.Рахунок № [NUMBER] , дата відкриття 31.12.2015, дата закриття 14.11.2019. Інформація про те, що станом на день припинення спільного проживання між сторонами на даному рахунку були наявні грошові кошти матеріали справи не містять та до суду не надано. Відповідно до наданої виписки із ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] у ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито наступні рахунки: 1.Договір № SAMDN270007174811413, дата відкриття 21.06.2011, сума при відкритті 0,00 грн., дата закриття 26.10.2011, сума при закритті 6 269,56 грн; 2.Договір № SAMDNNWFD0070233416200, дата відкриття 26.08.2014, сума при відкритті 20 000,00 грн., дата закриття 29.09.2014, сума при закритті 20 275,26 грн.; 3.Договір № SAMDN01000719729770, дата відкриття 15.09.2011, сума при відкритті 308 000,00 грн., дата закриття 27.09.2013, сума при закритті 391 620,92 грн.; 4.Договір № SAMDN25000717482426, дата відкриття 21.06.2011, сума при відкритті 135 000,00 грн., дата закриття 20.08.2014, сума при закритті 132 981,11 грн.; 5.Договір № SAMDN25000738075983, дата відкриття 27.09.2013, сума при відкритті 381 620,92, дата закриття 28.09.2015, сума при закритті 408 762,35 грн.; 6.Договір № SAMDNNWFD0070262500400, дата відкриття 12.09.2014, сума при відкритті 60 000,00 грн., дата закриття 12.02.2015, сума при закритті 59 181,55 грн.; 7.Договір № SAMDNNWFD0070832865501, дата відкриття 28.09.2015, сума при відкритті 200 000,00 грн., дата закриття 30.09.2016, сума при закритті 200 004,39 грн.; 8.Договір № SAMDNNWFD0071322791001, дата відкриття 30.09.2016, сума при відкритті 180 000,00 грн., дата закриття 04.10.2018, сума при закритті 180 000,08 грн.; 9.Договір № SAMDNNWFD0070230030700, дата відкриття 20.08.2014, сума при відкритті 0,00 грн., дата закриття діючий, наявна сума 237,19 (а.с. 230 т. 3). Станом на припинення спільного проживання між сторонами - 01.12.2015, діючих було тільки два рахунки: № SAMDNNWFD0070832865501 та № SAMDNNWFD0070230030700. Після закінчення строку дії рахунку № SAMDNNWFD0070832865501 [PERSON] було отримано грошові кошти у розмірі 200 004,39 грн., а тому суд приходить до висновку про визнання даних грошових коштів спільною сумісною власністю подружжя. Інформація про те, що на рахунку № [NUMBER] були грошові кошти станом на 01.12.2015 матеріали справи не містять. Враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про визнання частини коштів розміщених на банківських рахунках [PERSON] об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та доказів того, що після зняття таких коштів [PERSON] було здійснено їх поділ між подружжям матеріали справи не містять, а тому суд приходить до висновку про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] частини таких коштів. У первісній позовній заяві [PERSON] просила здійснити поділ майна подружжя із відступом від рівності часток подружжя у спільному сумісному майні. При цьому, під час судового розгляду [PERSON] подаючи заяви про збільшення розміру позовних вимог такі вимоги не заявляла, а тому суд при прийнятті рішення у справі не вирішує вимоги [PERSON] про поділ майна подружжя із відступом від рівності часток подружжя у спільному сумісному майні. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, на основі з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення первинного позову та часткове задоволення зустрічного позову. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 6890,00 грн. при зверненні до суду із первісним позовом. Окрім цього, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмір 8810,00 грн. при зверненні до суду із зустрічним позовом.

Outcome: partial