Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 95050001 Муніціпальною бюджетною установою «Багатофункційний центр надання державних та муніципальних послуг міського округу Красногорськ» 25.11.2022 року. [PERSON] є громадянином російської федерації та до дня смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , російська федерація. [PERSON] є її рідним дядьком, рідним братом її матері, [PERSON] , що підтверджується доданими до позовної заяви доказами. Після смерті її дядька, громадянина російської федерації, відкрилась спадщина, яка знаходиться на території України, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які належали спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори 24.10.1987 за реєстровим № 2317, та на земельну ділянку, площею 0,21 га, що розташована на території с. Лозівок Будищенської сільської ради, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю ЧР № 17-3-86, виданого Будищенською сільською радою Черкаського району Черкаської області 23.09.1998, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 89. Згідно з довідкою КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 13.01.2020 р., станом на 01.01.2013 право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу за [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 20.08.2021 № НВ-5117036772021 право власності на земельну ділянку за кадастровим № 7124981500:04:001:0520, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі вищевказаного державного акту. Строк для прийняття спадщини, передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України, закінчився 24.05.2023 р., проте положення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» щодо можливості прийняття спадщини протягом 10 місяців, станом на 24.05.2023, були чинними. Постановою від 09.05.2023 р. № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» було виключено пункт 3 Постанови № 164, яким було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Ці зміни набрали чинності з 19.06.2023 р. Таким чином, до 19.06.2023 строк для прийняття спадщини в Україні, відповідно до діючого на той час пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164, був 10 місяців. Позивач вказує, що 03.07.2023 року звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко Інни Павлівни із заявою про прийняття спадщини після її дядька [PERSON] , померлого [INFO] . Час її звернення до нотаріуса підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 73045261, № 73045270, зробленими нотаріусом 03.07.2023, відповідно до яких інформація щодо заведеної спадкової справи та складеного заповіту у Спадковому реєстрі відсутня. Про вищевказане чітко зазначено у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеній 10.07.2023 приватним нотаріусом Ткаченко І.П. за № 88/02-31, згідно з якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт прийняття спадщини у встановлений законом спосіб та роз`яснено право на звернення до суду. Пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини є незначним (14 днів) та пов`язаний з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї, як спадкоємця, які унеможливили подання нею заяви про прийняття спадщини. На час відкриття спадщини позивач вказує, що не проживала зі спадкодавцем, проте здійснювала догляд за спадковим майном, володіючи та користуючись ним, зберігаючи правовстановлюючі документи спадкодавця. Таким чином, нею здійснювалося управління спадковим майном. Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 73045261, № 73045270, виданими приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П., про які зазначено у її відмові у вчиненні нотаріальної дії, інформація щодо заведеної спадкової справи станом на 03.07.2023 року, тобто на час її звернення до нотаріуса та на час коли строк для прийняття спадщини закінчився, відсутня. Вищевказане свідчить про те, що спадщину ніхто не прийняв та на спадкове майно не претендує. Позивач вважає причини, які призвели до пропуску нею строку на прийняття спадщини, передбаченого статтею 1270 Цивільного кодексу України, поважними та такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї, як спадкоємця, які унеможливили подання нею заяви про прийняття спадщини у зв`язку з наступним. [PERSON] помер [INFO] . На день його смерті діяли зміни, внесені 02.06.2022 р. до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» відповідно до яких свідоцтво про право на спадщину видавалось спадкоємцям після закінчення строку на прийняття спадщини, але не через 6 місяців з дня смерті спадкодавця, а через 10 місяців з моменту його смерті або оголошення особи померлою. Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Відповідно до підпункту 1.3 пункту 1 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану. Підпунктом 1.5 пункту 1 глави 10 Розділу II вищевказаного Порядку, якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України. Таким чином, у разі, коли спадкодавець є громадянином України нотаріус має можливість перевірити відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини у Реєстрі державної реєстрації актів цивільного стану. У зв`язку з цим, надання свідоцтва про смерть спадкодавця є бажаним, проте не обов`язковим. У разі звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після спадкодавця, який є громадянином іншої держави, у даному випадку російської федерації, нотаріус позбавлений можливості перевірити вищевказану інформацію по електронним реєстрам. З`ясувати відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини та виконати вимоги підпункту 1.2 пункту 1 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, у такому випадку, можливо тільки після надання спадкоємцем документа, який підтверджує смерть спадкодавця, а саме свідоцтва про смерть. Крім того, відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця може призвести до помилок у прізвищі, імені, по батькові. Лише одна невірно написана літера може призвести до того, що буде відкрито декілька спадкових справ. Враховуючи вищезазначене та те, що на час відкриття спадщини, а саме на 24.11.2022 р., законодавством України була передбачена можливість подання заяви про прийняття спадщини протягом 10 місяців та те, що її дядько, [PERSON] , помер у с. Новий м. Красногорська московської області російської федерації, відразу після отримання інформації про смерть [PERSON] нею було вжито усіх можливих заходів щодо отримання його свідоцтва про смерть. По телефону вона звернулась до родичів, які займались похованням її дядька, та просила надіслати їй свідоцтво про смерть [PERSON] для оформлення спадкових прав на житловий будинок та на земельну ділянку, що знаходяться у с. Лозівок Черкаського району Черкаської області. У зв`язку з військовою агресією російської федерації та воєнним станом в Україні будь-які відносини з країною агресоркою у частині поштових відправлень відсутні, а тому у неї була відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть поштою та у короткі строки. Крім того, вона розраховувала на те, що у неї є 10 місяців для того, щоб подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, як це було встановлено пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Вищевказаний порядок було запроваджено на час\~воєнного стану,\~який і\~на сьогоднішній\~день не\~відмінено, тому вона ніяк не могла передбачити, що положення пункту 3 постанови кабінету Міністрів України № 164, може суперечити статтям 1270, 1272 Цивільного кодексу України, та буде відмінено. Крім того, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації в Україну, з`явилась необхідність у належному оформленні документів, виданих органами російської федерації, а саме у проставленні апостилю на свідоцтві про смерть [PERSON] , що у свою чергу затягнуло у часі отримання нею вищевказаного свідоцтва. Апостиль на свідоцтві про смерть проставлено у м. москва російської федерації 13.06.2023 року після чого передано їй через знайомих, які їхали з москви в Україну. Відразу після отримання свідоцтва про смерть вона звернулась до нотаріуса. Таким чином, прийняття змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», які як з`ясувалося не відповідали Цивільному кодексу України та яким керувалися у своїй роботі нотаріуси не тільки м. Черкаси, а й всієї України, а потім відміна положень пункту 3 вищевказаної постанови, та воєнний стан, в якому знаходиться наша країна через повномасштабне вторгнення російської федерації, через що у даному випадку відсутня можливість отримувати будь які поштові відправлення, є тими поважними причинами, пов`язаними з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї, як спадкоємця, які призвели до порушення нею терміну на прийняття спадщини, передбаченого статтею 1270 Цивільного кодексу України. Позивач вважає, що строк на прийняття спадщини, пропущений нею з поважних причин, пропуск строку є незначним та вона ніяким чином не могла прискорити вирішення вищевказаного питання. Також вирішити питання у інший спосіб, ніж у судовому порядку, у неї немає можливості. У зв`язку із цим, просить суд визначити їй додатковий строк у два місяці після набрання законної сили рішенням суду, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо вирішення позовних вимог покладається на розсуд суду. Відповідно до частини 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження від 30.04.1986 року серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у м. Андропов Ярославської області РСФСР, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народилась [INFO] у с. Анісілщево Любимського району Ярославської області РСФСР, що копією свідоцтва про народження від 05.01.1948 року, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] 1933 р.н уклала шлюб з [PERSON] 03.03.1955 року та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03.03.1955 р.н. серії [NUMBER] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.05.1956 року вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] у м. Щербаков Ярославської області РСФСР, батьки [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 13.12.1975 року, та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 30.12.1975 року серії [NUMBER] . Отже, з наданих копій документів вбачається, що позивач у справі є племінницею [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть від 25.11.2022 року серії [NUMBER] , яке видане Муніціпальною бюджетною установою «Багатофункційний центр надання державних та муніципальних послуг міського округу Красногорськ» та засвідченим апостилем 13.06.2023 року, вбачається, що [PERSON] , який народився [INFO] у м. Рибинськ Ярославської області помер [INFO] у с. Новий м. Красногорск московської області російської федерації. На підтвердження доводів позивача про належне на праві власності померлому [PERSON] нерухомого майна, позивачем надано до суду копію технічного паспорту від 22.10.1997 року № 2/312 на житловий будинок по [ADDRESS] та копію довідки КП ЧООБТІ від 13.01.2020 року № 10063о, яка свідчить про те, що станом на 01.01.2013 року за [PERSON] зареєстровано право власності на вказаний будинок. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -5117036772021 від 19.08.2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером 7124981500:04:001: 0520 площею 0,2103 га належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акту від 23.09.1998 року серії ЧР 17-3-86. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2023 року № 88/02-31 приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Ткаченко І.П. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] оскільки позивачем не надано документів на підтвердження факту прийняття спадщини у встановлений законом спосіб. Згідно інформаційної довідки № 73703668 від 24.08.2023 року, яка надійшла від приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Ткаченко І.П. на запит суду 06.09.2023 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не відкривалась. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений в свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд вважає наведені позивачем причини пропуску строку із зверненням з заявою про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] , який помер [INFO] поважними та з урахуванням того, що після смерті останнього з заявами про прийняття спадщини інші можливі спадкоємці не звертались, позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Суд вирішує долю судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, однак позивач просила залишити судові витрати на нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved