Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Заявник [PERSON] свої вимоги до суду мотивувала тим, що при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за призначенням пенсії вона отримала відмову та роз`яснення спеціаліста, які обґрунтовані тим, що для зарахування страхового стажу її роботи має бути підтверджена судом належність трудової книжки, на титульній сторінці якої невірно вказано її дошлюбне прізвище. Тому, заявник змушена звертатися до суду та просила ухвалити рішення, яким встановити факт належності її трудової книжки. У судове засідання представник заявника адвокат Чубар О.В. надала заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області Петро Галуша не заперечував проти задоволення вимог заявника, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що вимоги заявника доведені та обґрунтовані, а тому підлягають повному задоволенню. До такого висновку суд дійшов з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що заявник [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення її пенсії за віком. Заявнику було відмовлено у призначенні пенсії за віком та роз`яснено, що трудова книжка викликає сумнів, а тому її належність має бути підтверджена судом. Так, у листі було зазначено, що у розрахунок не було зараховано страховий стаж заявника, оскільки на титульній сторінці трудової книжки не вірно вказане її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно даних свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] . У свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] від 22.06.1991 року зазначено, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , та отримала прізвище « [PERSON] ». Згідно даних довідки Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області від 07.03.2023 року № 116 у період з 01.09.1977 року по 28.07.1978 року у навчальному закладі навчалася [PERSON] . Згідно даних довідки ПАТ «Могилів-Подільський консервний завод» від 21.12.2020 року № 881 [PERSON] працювала на заводі у період з 01.11.1978 року по 18.10.1984 року. Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Трудова книжка серії [NUMBER] була заведена на прізвище [PERSON] , [INFO] , російською мовою. Прізвище виправлено на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про шлюб. У трудовій книжці відображено трудову діяльність, яка повністю співпадає з трудовою діяльністю заявниці, яка доведена у судовому засіданні належними та допустимими доказами. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Барським РВ УМВС України у Вінницькій області 20.03.1998 року заявник записана як [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Згідно ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved