Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

05.02.2021 року позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до Святошинського районного суду м.Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києвавід 03.03.2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та розпочати підготовче провадження у справі. Зазначеною ухвалою доручено компетентному суду Республіки Польщі вручити копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї матеріали відповідачці [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] . На час виконання судового доручення провадження у цивільній справі було зупинено. 25.08.2022 року до Святошинського районного суду м. Києванадійшло клопотання від позивача про направлення зазначеної вище справи за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.11.2022 року вказану позовну заяву надіслано за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.12.2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Подана позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.02.2012 року у справі 2-816/12 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.11.2011 року до поновлення працездатності або укладення позивачем повторного шлюбу. Деснянським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві на підставі виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва №2-861, виданого 20 лютого 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 14.11.2011 р. і до поновлення працездатності [PERSON] або укладання нею повторного шлюбу відкрито виконавче провадження [NUMBER]. [PERSON] зверталась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа - Деснянське РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. У вказаній справі позивачем [PERSON] було вказано, що вона не працює, дохід не отримує, єдиним доходом є пенсія по інвалідності, у якості доказу постійного проживання на території Республіки Польща було додано копію карти побуту в Польщі, однак не додано копію зворотної сторінки картки побуту, яка містить інформацію щодо підстав її видачі, в тому числі, чи є її володілець працевлаштованим, та довідку ТБС «Маркі» СП.з.о.о., згідно якої [PERSON] з 04.11.2014 року є учасником/наймачем квартири з фондів ТБС, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 48,60 кв.м. В обґрунтування поданої позовної заяви позивач [PERSON] вказувала, що не укладала повторного шлюбу з 08.02.2012 року. [PERSON] є пенсіонеркою, отримує пенсію по інвалідності ІІІ група загальне захворювання, довічно. Таким чином, у позивача є підстави вважати, що відповідач могла перестати потребувати матеріальної допомоги, оскільки лише розмір її пенсії на теперішній час може перевищувати розмір прожиткового мінімуму. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків [PERSON] за період з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2020 року, тобто за останні 15 місяців, було нараховано доходів на загальну суму 94 231,25 грн., що дорівнює приблизно 6 282,08 грн. щомісячно. Інших доходів позивач не має. Окрім того, 08.07.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб. Від вказаного шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Отже, право на утримання від позивача на теперішній час має неповнолітній син позивача [PERSON] , віком до 6 років та дружина [PERSON] до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, [PERSON] , як платник аліментів, неспроможній надавати матеріальну допомогу. В той час, як місячний дохід відповідача, на думку позивача, перевищує мінімальний прожитковий мінімум на час подання позову, а тому відсутні правові підстави вважати, що [PERSON] не забезпечена прожитковим мінімумом, а отже відповідача не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги. Позивач просить суд припинити право [PERSON] на аліменти, які були їй присуджені та стягуються з позивача на її користь у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. Позивач [PERSON] 01 серпня 2023 року подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 01.08.2023 року витребувано з відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві письмову інформацію та/або довідку щодо наступних обставин: 1. Чи перебуває у зареєстрованому шлюбі [PERSON] ; 2. Чи укладено [PERSON] шлюб у період часу з 14.11.2011 року по теперішній час; 3. У разі укладення [PERSON] шлюбу з будь-якою особою у період часу з 14.11.2011 року по теперішній час - повідомити дату укладення шлюбу та надати копію документа, що підтверджує його укладення, засвідчену належним чином. Вказаною ухвалою також витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві письмову інформацію та/або довідку щодо наступних обставин: який розмір пенсії [PERSON] , за період з дати стягнення аліментів за рішенням суду з 14.11.2011 року помісячно з урахуванням усіх можливих надбавок та виплат та з Головного управління ДПС у м. Києві письмову інформацію та/або довідку щодо наступних обставин: 1. Який розмір доходів [PERSON] за період з дати стягнення аліментів за рішенням суду, а саме з 14.11.2011 року; 2. Чи працевлаштована [PERSON] , якщо так, то яка адреса та назва місця працевлаштування [PERSON] та розмір її заробітної плати за період з дати стягнення аліментів за рішенням суду з 14.11.2011 року?; 3. Чи отримує [PERSON] пенсію, в тому числі, пенсію по інвалідності, якщо так, то який розмір її пенсії за період з дати стягнення аліментів за рішенням суду, тобто з 14.11.2011 року? 28.08.2023 року на адресу суду від Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу суду надійшла відповідь, відповідно якої: «… в інформаційних ресурсах Головного управління ДПС у м. Києві неможливо однозначно ідентифікувати фізичну особу за даними, зазначеними в ухвалі суду у зв`язку з відсутністю реєстраційного номеру облікової картки платника податків..». 28.08.2023 року від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на ухвал суду надійшла відповідь, відповідно до якої «…. щодо перевірки наявності актового запису про шлюб [PERSON] , повідомляє про неможливість проведення відповідної перевірки, у зв`язку з відсутністю відомостей про дату народження запитуваної особи». 19.09.2023 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на ухвалу суду надійшла відповідь з довідками про розмір пенсії гр. [PERSON] за період з 01.11.2011 року по 28.02.2018. Крім того, зазначено, що з березня 2018 року виплату пенсії гр. [PERSON] припинено в зв`язку з тривалою неоплатою. 09.10.2023 року на адресу суду від сторонни позивача надійшли додаткові письмові пояснення з додатковими письмовими доказами. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Письмові матеріали справи містять заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовну заяву підтримують, просять задовольнити з викладених підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції за місцем реєстрації та викликом через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача - адвоката Волошина І.В. про ознайомлення з матеріалами судової справи, яка датована 29.03.2023 року (а.с.129). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явилась на судовий розгляд справи, хоча була завчасно повідомлена, причини її неявки судом визнані неповажними, крім цього, відзиву на позов у визначений ухвалою суду строк відповідач не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.08.1998 року по 10.08.2000 року. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.02.2012 року у справі №2-861/12 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 14.11.2011 року до поновлення працездатності [PERSON] або укладення нею повторного шлюбу. Постановою головного державного виконавця Мироненко Н.М. від 03.11.2014 року відкрито виконавче провадження [NUMBER] за виконавчим листом №2-861/2012, виданого 20.02.2012 року Деснянським районним судом м. Києва. Відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серія [NUMBER] , виданого Пенсійним фондом України 29.06.2010 року [PERSON] , являється інвалідом ІІІ групи загального захворювання, довічно (а.с.25). Відповідно до ч.ч. 2-4 ст.75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу; непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи; один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Разом з тим існує правова позиція Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13.04.2016 року ( у справі № 6-3066 ЦС 15 ) де зазначено, що коли особа отримує пенсію по інвалідності, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми, виплачених доходів та утримання податків [PERSON] за період з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2020 року, тобто за останні 15 місяців, було нараховано доходів на загальну суму 94 231,25 грн., що дорівнює приблизно 6 282,08 грн. щомісячно. Крім того, 08 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №924. Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. Відповідно до копії консультативного висновку №1471/22 від 04.10.2023 року, виданого ДУ «Інститутом отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка Національної Академії медичних наук України», у [PERSON] встановлено діагноз: правобічна хронічна сенсоневральна приглухуватість ІVст. Рекомендовано: спостереження (огляд, аудіометрія, імпедансометрія кожні 3-4 міс.). Крім того, відповідно до копії довідки КНП «КДЦ» Деснянського району м. Києва, [PERSON] , [INFO] , вагітна (15-16 тиж.). Таким чином, позивач неспроможній надавати матеріальну допомогу відповідачу з огляду на сукупність вказаних обставин та положення ч. 3 ст. 82 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 82 СК України, право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинено за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів » зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інших обставини, що мають істотне значення. Суд, дослідивши письмові докази, які є в справі приходить до висновку, що позов про припинення виплати аліментів на користь колишньої дружини, слід задовольнити, оскільки платник аліментів ( позивач ) неспроможний надавати матеріальну допомогу. За таких обставин, позовні вимоги про припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання підлягають задоволенню саме з часу звернення ним до суду, тобто з 05.02.2021 року. За правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved