Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він народився [INFO] в м. Києві. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.12.2006 відділом реєстрації актів цивільною стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Батьки розлучилися, коли йому виповнилося 2 роки, вони відразу виїхали до росії: батько - до Санкт-Петербургу, мати до Москви . Він залишився проживати разом з його рідною бабусею по лінії батька - [PERSON] , [INFO] , та її чоловіком за другим шлюбом - [PERSON] , у квартирі бабусі за адресою: [ADDRESS] . Батько позивача [PERSON] повернувся з росії приблизно у 2017 році та став проживати разом з сім`єю своєї матері та позивачем. [INFO] його батько помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25.02.2021 Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Як йому відомо, його матір [PERSON] у росії ще двічі виходила заміж, однак інших дітей, крім позивача, не має. Позивач зазначає, що за час перебування матері в росії протягом більше 14 років, вона будь-якої участі у його вихованні не брала, жодним чином не піклувалася про нього, не цікавилася успіхами, станом здоров`я, не піклувалася про фізичний і духовний розвиток, його навчання, не забезпечувала харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на мій фізичний розвиток як складову виховання: не спілкувалася з ним, не надавала доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяла засвоєнню загальновизнаних норм моралі: не виявляла інтересу до нього: не створювала умови для отримання освіти - у зв`язку з чим створились умови, які шкодять його інтересам. Після початку повномасштабної війни росії проти України 24 лютого 2022 року селище Козацьке в Херсонській області було окуповане російськими військами від першого дня війни. 11 листопада 2022 року дане селище було звільнено Збройними силами України. Проте, після звільнення окупанти обстрілюють селище зі сторони Лівобережжя Херсонщини майже щодня до цього часу і залишатися в Козацькому стало дуже небезпечно, та бабуся позивача не могла виїхати звідти, адже на той час її чоловік [PERSON] був дуже хворий, майже не ходив і вони не мали можливості евакуюватися. Він евакуювався з батьком його друга - [PERSON] , [INFO] , та його батьками: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] до міста Рівного 27 листопада 2022 року. Спочатку жили в родичів сім`ї [PERSON] на [ADDRESS], а потім почати винаймати квартиру за адресою: [ADDRESS] . З 29.11.2022 він зареєстрований у м.Рівне як внутрішньо переміщена особа. Також вказує, що з вересня 2022 року він навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Новокаховський політехнічний фаховий коледж Національного університету «Одеська політехніка» на спеціальності 141 «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка», який на даний час знаходиться у місті Одеса, навчання проходить дистанційно. Відповідно до характеристики, виданої керівництвом цього коледжу, за весь час навчання результатами навчання позивача цікавилася тільки бабуся [PERSON] , матір (відповідачка по справі) під час вступної компанії участі не приймала, жодного разу не вийшла на зв`язок з куратором чи навчальною частиною коледжу. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27.06.2023 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. 22.09.2023 представником третьої особи було подано висновок №08-2050 від 22.09.2023, в якому йдеться про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 25.09.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Свідок [PERSON] та позивача, який був допитаний в якості свідка, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоч про час, дату та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала. Відтак, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачки в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено таке. Згідно свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві 27.12.2006, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Новокаховським міським відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), батько позивача - [PERSON] , помер [INFO] . Згідно довідки від 29.11.2022 № 5612-5002354668 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] , був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та його фактичним місцем проживання/перебування є: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 27 березня 2023 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В будинку створено належні умови для виховання та проживання позивача. Згідно наказу "Про тимчасове влаштування неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в сім`ю [PERSON] " № 49-осн від 27.03.2023, винесеного Службою у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради, [PERSON] влаштовано тимчасово в сім`ю [PERSON] . Відповідно до характеристики, виданої Відокремленим структурним підрозділом «Новокаховський політехнічний фаховий коледж Національного університету «Одеська політехніка», позивач з вересня 2022 року навчається у у даному закладі на спеціальності 141 «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка», заклад на даний час знаходиться у місті Одеса, навчання проходить дистанційно. Відповідно до характеристики, виданої керівництвом цього коледжу, за весь час навчання результатами навчання позивача цікавилася тільки бабуся [PERSON] , матір (відповідачка по справі) під час вступної компанії участі не приймала, жодного разу не вийшла на зв`язок з куратором чи навчальною частиною коледжу. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради №08-2050 від 22.09.2023, є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не спілкується з донькою, не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належні та достатні докази на підтвердження заперечень проти позову, якщо такі є, відповідачка суду не надала. Доказів того, що вона не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин судом не встановлено, а тому суд вважає, що відповідачка умисно ухиляється від виконання таких обов`язків. Проаналізувавши надані докази, а також вказані вище законодавчі приписи, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина [PERSON] , а тому вважає необхідним позбавити її батьківських прав відносно сина, [PERSON] , що народився [INFO] . Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідачку права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Таким чином, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути в дохід держави судові витрати у розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved