Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Варшавський» про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: 25.10.2022 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до Автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Варшавський» про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що Наказом № 2-к Голови Автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Варшавський» від 21 березня 2022 року [PERSON] , було прийнято на посаду сторожа в АГК «Варшавський», з посадовим окладом згідно штатного розпису. Наказом № 3/22 від 15 липня 2022 року у зв`язку з невиплатою заробітної плати голові АГК «Варшавський» - оголошено догану. Підставою оголошення догани, згідно наказу, є положення ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року. Наказом № 4/22 від 05 серпня 2022 року оголошено догану, у зв`язку з неналежним та безвідповідальним ставленням до своїх посадових обов`язків та втратою журналів обліку електроенергії. 06 серпня 2022 року згідно наказу № 5/22 позивача звільнено з посади охоронця Автогаражного кооперативу «Варшавський» з 08 серпня 2022 року, через систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених посадовими інструкціями і правилами внутрішнього розпорядку, на підставі п. 3 ч. 1ст. 40 КЗпП України. Через незаконне звільнення у позивача з`явилося відчуття несправедливого покарання, безпорадності, безнадії. Він зазнав нестерпного душевного болю. В свідомості домінує депресивний стан і ніщо не допомагає розвіяти цю депресію. Нервове напруження, викликане пережитим стресом, призвело до загострення наявних захворювань, порушення сну, погіршення самопочуття. Визначаючи розмір моральної шкоди, він обґрунтовує його характером та обсягом страждань. З моменту вчинення щодо нього протиправних дій, я перебуваю в стані важкого психологічного, психічного та нервового стресу. Порушились спектри життєдіяльності. Просить позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі (а.с.27-28). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 107-108). В судове засідання учасники процесу не з?явились про дату, час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. На адресу суду представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та просить долучити до матеріалів письмові дебати. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що: Наказом № 2-к Голови Автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Варшавський» від 21 березня 2022 року [PERSON] , було прийнято на посаду сторожа в АГК «Варшавський», з посадовим окладом згідно штатного розпису. Наказом № 3/22 від 15 липня 2022 року у зв`язку з невиплатою заробітної плати голові АГК «Варшавський» - оголошено догану. Підставою оголошення догани, згідно наказу, є положення ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року. Наказом № 4/22 від 05 серпня 2022 року оголошено догану, у зв`язку з неналежним та безвідповідальним ставленням до своїх посадових обов`язків та втратою журналів обліку електроенергії. 06 серпня 2022 року згідно наказу № 5/22 позивача звільнено з посади охоронця Автогаражного кооперативу «Варшавський» з 08 серпня 2022 року, через систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених посадовими інструкціями і правилами внутрішнього розпорядку, на підставі п. 3 ч. 1ст. 40 КЗпП України. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України\~встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13\~ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. 1 ч. 2 ст. 16\~ЦК України\~відноситься, зокрема, визнання права. Щодо незаконності Наказу № 3/22 від 15 липня 2022 року про оголошення догани. Згідно даного наказу позивача притягнуто до відповідальності за невиплату заробітної плати голові АГК «Варшавський», [PERSON] , який перебуває на військовій службі. Наказ мотивований тим, що він виконував обов`язки голови АГК «Варшавський» у період з 01 лютого 2022 року по 25 червня 2022 року. Підставою наказу вказано ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Однак необхідно врахувати, що в кооператив позивача було прийнято на посаду сторожа. З часу прийняття його на роботу позивача ніколи не переводили на іншу посаду. Згідно обов`язків охоронця, які затвердженні Головою правління АГК «Варшавський» 21 березня 2018 року, з якими його ознайомили при прийнятті на роботу, виплата заробітної плати не входить в його посадові обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» в повноваження саме роботодавця входить виплата заробітної плати працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1. ст. 33 КЗпП України тимчасове переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену договором, допускається лише за його згодою. Згоди на тимчасове переведення на посаду голови кооперативу позивач ніколи не надавав. Відповідно до Постанови Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року по справі № 554/9493/17, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Дисциплінарне стягнення головою автогаражного кооперативу накладено не правомірно, обов`язок виплати заробітної плати не є складовою трудової функції і не випливав з правил внутрішнього трудового розпорядку. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Притягаючи мене до дисциплінарної відповідальності, письмових пояснень роботодавець від позивача не зажадав. Враховуючи наведені обставити, наказ № 3/22 від 15 липня 2022 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани є незаконним, протиправним та підлягає скасуванню. Щодо неправомірності наказу № 4/22 від 05 серпня 2022 року про оголошення догани. Наказом № 4/22 від 05 серпня 2022 року позивачу оголошено догану у зв`язку з неналежним та безвідповідальним ставленням до своїх посадових обов`язків та втратою журналів обліку електроенергії. Проте, в наказі не зазначено, які саме службові обов`язки, покладені на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку ним не виконувалися, як і не зазначено у чому саме полягає дисциплінарний проступок вчинений ним, за який дане дисциплінарне стягнення було застосовано, коли та за яких обставин цей дисциплінарний проступок вчинено та які вимоги посадової інструкції мною порушено, а вбачаються лише загальні формулювання «у зв`язку з неналежним та безвідповідальним ставленням до своїх посадових обов`язків». Також, згідно наказу підставою притягнення до відповідальності є п.3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Водночас, спірним наказом оголошено догану, тоді як підставою наказу вказано розірвання трудового з ініціативи роботодавця. Щодо незаконності Наказу № 5/22 від 06 серпня 2022 року про звільнення з роботи. Наказом № 5/22 від 06 серпня 2022 року позивача звільнено з посади охоронця АГК «Варшавський» з 08 серпня 2022 року на підставі п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до наказу позивача звільнено з посади у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених посадовими інструкціями і правилами внутрішнього трудового розпорядку. В наказі не вказано, які обов`язки, згідно посадових інструкцій, не виконувались, які правила внутрішнього трудового розпорядку порушувались. Відповідно до п. 4 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця (статті 40, 41). Пунктом 3 статті 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. За змістом вказаної норми для звільнення працівника з підстав систематичного невиконання ним своїх трудових обов`язків необхідно невиконання їх без поважних причин. Для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2018 року у справі № 761/33305/15-ц, зроблено висновок, що при звільненні за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України потрібно встановити чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок; чи застосовувалися інші заходи дисциплінарного або громадського стягнення; чи можна вважати його вчинення систематичним невиконання працівником без поважних причин обов`язків. В спірному наказі про звільнення не зазначені порушення, які були виявлені роботодавцем, не викладені пункти посадової інструкції, пункти Правил внутрішнього трудового розпорядку, які були порушені. Роботодавець, також, не зажадав від позивача письмових пояснень. Через незаконне звільнення, стягненню підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу. Пунктом 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 зазначається, що днем звільнення вважається останній день роботи. З аналізу вказаних норм слідує, що день звільнення - це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем. Враховуючи те, що позивача звільнено 08 серпня 2022 року, тому він підлягає поновленню з наступного дня - 09 серпня 2022 року. З цього ж дня підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу. Згідно статті 27 Закону України «Про оплату праці» та абзацу третього пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Згідно з абзацом 4 пункту 2 Порядку № 100, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. При цьому, згідно пункту 5 Порядку № 100 основною для визначення загальної суми заробітку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 цього Порядку № 100 середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим із дотриманням вимог законодавства. Середньомісячна заробітна плата позивача становила 6500,0 гривень. В автогаражному кооперативі позивач працював за графіком «доба через три». Кількість робочих днів в місяці вісім. Середньоденна заробітна плата становить 812,50 гривень. Відповідно до Постанови КМ України від 8 лютого 1995 р. № 100 розрахунок середнього заробітку такий: 812,50 гривень х кількість робочих днів за час вимушеного прогулу. Стягненню підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 серпня 2022 року по день ухвалення судом рішення по справі в розрахунку 812,50 гривень за кожен робочий день за час вимушеного прогулу. У зв`язку з незаконним звільненням позивачу завдана моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню. Через незаконне звільнення у позивача з`явилося відчуття несправедливого покарання, безпорадності, безнадії. Він зазнав нестерпного душевного болю. В свідомості домінує депресивний стан і ніщо не допомагає розвіяти цю депресію. Нервове напруження, викликане пережитим стресом, призвело до загострення наявних захворювань, порушення сну, погіршення самопочуття. Визначаючи розмір моральної шкоди, він обґрунтовує його характером та обсягом страждань. З моменту вчинення щодо нього протиправних дій, я перебуваю в стані важкого психологічного, психічного та нервового стресу. Порушились спектри життєдіяльності. При розрахунку розміру компенсації моральної шкоди відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 я враховував характер і обсяг заподіяних мені моральних та фізичних страждань, їх тривалість, мій стан здоров`я, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у життєвих стосунках та інші обставини. Статтями 16 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст.237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст.237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що згідно статті 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення. Враховуючи наведені обставини, відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 5 /п`яти тисяч/ гривень 00 коп. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст.\~263\~ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та частково доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях щодо стягнення заробітної плати та поновлення на роботі Відповідно до вимог\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання.У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: partial