Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить скасувати рішення Першої васильківської державної нотаріальної контори в частині відмови у видачі їй свідоцтва про право власності на квартиру та визнати за нею в порядку спадкування за законом після своєї матері право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що після смерті її матері вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини померлої, однак листом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вказаної квартири у зв`язку із тим, що існують інші спадкоємці які мають відповідну частку в спадковому майні (а.с. 91 98). Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити його вимоги з викладених у позові підстав. Представник відповідача в судове засідання не прибув; відповідач надав суду відзив на позов у якому заперечив вимоги позову та просив відмовити у їх задоволенні з тих підстав, що нотаріальною конторою було надано позивачці лист-відповідь із роз`ясненнями щодо спадкування після її померлої матері, а не постанову нотаріуса яка може бути оскаржена; також, відповідач повідомив суду про існування інших спадкоємців померлої як мають право на спадкування відповідних часток вказаної квартири (а.с. 197 198). Вислухавши вступне слово представника позивачки та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд встановив такі обставини та приходить до наступних висновків. Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.08.2022 року, квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] й [PERSON] в рівних частках по 1/3 частині кожному (а.с. 33 34). 20 березня 1998 року [PERSON] підписала заповіт яким на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] 1/2 частину вказаної квартири та іншу 1/2 частину [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному (а.с. 27). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28 січня 2008 року (а.с. 20). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У встановленому законом порядку позивачка звернулася до нотаріуса з метою прийняття та оформлення спадщини після померлої матері, що підтверджується змістом заяви [PERSON] від 22 квітня 2008 року про прийняття спадщини після померлої матері (а.с. 21). Заявою від 20 грудня 2022 року позивачка звернулася до нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про прийняття спадщини за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 35 37). Листом № 83/02-14 від 08 лютого 2023 року Першої васильківської державної нотаріальної контори (який просить скасувати позивачка у пункті першому прохальної частини позову) позивачці роз`яснено порядок і частки спадкування вказаної квартири спадкоємцями померлої (а.с. 38 39). При цьому, 10 квітня 2023 року державним нотаріусом Першої васильквської державної нотаріальної контори Хоменком С.А. на ім`я позивачки видано свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку 1/3 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 40). Зокрема, вирішуючи справу по суті вимог, суд приймає до уваги та враховує надані в листі № 83/02-14 від 08 лютого 2023 року Першої васильківської державної нотаріальної контори (який просить скасувати позивачка у пункті першому прохальної частини позову) роз`яснення про яким чином і хто може успадкувати 1/3 частку квартири яка належала померлій [PERSON] (а.с. 38 39). Судом встановлено, що позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину після померлої матері на 1/3 частку від 1/3 частки (1/9 частка) вказаної квартири за законом. 2/9 частки (2/3 від 1/3 частки квартири, що належали померлій) залишилися відкритими; спадкоємцем на ці 2/9 частки квартири був син [PERSON] який прийняв спадщину з урахуванням частки спадкового майна від якої відмовився син померлої [PERSON] . Згідно із статтею 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] помер [INFO] і Одинадцятою харківською державною нотаріальною конторою за місцем його проживання після нього заведено спадкову справу № 400/2015, то спадкувати це майно мають право його спадкоємці які прийняли спадщину; про це позивачці було також доведено до відома і листом і особисто при видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Отже, 1/3 частку від вказаної 1/3 частки квартири позивачка вже успадкувала, а інші 2/3 частки від 1/3 частки спадкової квартири мають право спадкувати спадкоємці [PERSON] , а не позивач. Як наслідок, суд приходить до послідовного і обґрунтованого висновку про те, що лист № 83/02-14 від 08 лютого 2023 року Першої васильківської державної нотаріальної контори (який просить скасувати позивачка у пункті першому прохальної частини позову) містить належні та обгрунтовані законом роз`ясненя стосовно порядку і часток спадкування зазначеної 1/3 частки квартири померлої матері позивачки, а тому у суду відсутні об`єктивні підстави для його скасування. Відносно заявлених у пункті другому прохальної частини заяви позовних вимог про визнання права власності за позивачем на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , суд звертає увагу на наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог до кожного із відповідачів. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи; визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (дивись висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Норми статті 51 ЦПК України передбачають, що: 1. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. 2. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. 3. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. 4. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. 5. Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача. Головуючим двічі: в підготовчому судовому засіданні 19 вересня 2023 року та в судовому засіданні під час розгляду справи 23 жовтня 2023 року було роз`яснено представнику позивачки про те, що належними відповідачами за вимогами про визнання права власності є спадкоємці [PERSON] які прийняли спадщину після нього (а.с. 202 204, 217 219). Представник позивачки повідомив, що йому зрозумілі вказані роз`яснення суду та на запитання головуючого: «чи має він клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення до участі у справі співвідповідачів?», представник позивачки повідомив про відсутність таких клопотань та категорично наполягав на участі у даній справі лише одного визначеного позивачкою відповідача Першої васильківської державної нотаріальної контори (а.с. 202 204, 217 219). При цьому, на роз`яснення головуючого представник позивачки зазначив, що йому відомі обставини відмови у позові з підстав заявлення позовних вимог до неналежного відповідача, що відображено в протоколі судового засідання від 23 жовтня 2023 року (а.с. 217 219). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Натомість, представник позивачки не заявив клопотань про залучення до участі у справі інших осіб як співвідповідачів за вимогами про визнання права власності та наполягав на продовженні розгляду справи із наявним суб`єктним складом відповідачів. Таким чином, оскільки позивачкою заявлено позовні вимоги про визнання права власності не до тієї особи яка має бути відповідачем та представником позивачки, який є фахівцем у галузі права адвокатом, не заявлено клопотань про заміну відповідача чи залучення співвідповідачів, суд приходить до висновку про необхідність відмови в позові до неналежного відповідача за вимогами про визнання права власності. За таких обставин, позов є безпідставним і необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Одночасно, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові судові витрати пов`язані з розглядом справи слід покласти на позивачку (а.с. 99, 100). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed