Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа Орган опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради. В обгрунтування позову позивачка вказувала, що 28.01.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який в подальшому було розірвано. Від шлюбу та спільного проживання сторони мають синів - [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які перебувають на утриманні позивачки. Позивачка вказує, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своїх дітей, він не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання синів, не турбується про їх здоров`я, фізичний і духовний розвитьк та підготовкою до самостійного життя. Тобто, відповідач не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними належної освіти. Вказує, що відповідач жодного разу не з`являвся в дошкільних закладах, не був присутнім на батьківських зборах, не цікавився життям, вихованням та здоров`ям синів, не здійснював оплати за харчування дітей. З викладених підстав позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо її малолітніх дітей. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали заявлений позов із викладених у ньому підстав, просили його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час судового розгляду повідомлялася належним чином, відзиву на позовну заяву не подавав. Представником третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Шаргородською Н.І. до суду подано заяву про підтримання висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав та розгляд справи у відсутності повноважного представника третьої особи. Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами ст. 150 та п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Розглядаючи спір, суд переслідує мету докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, оскільки батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини, за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимальним урахуванням інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , а матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] та довідок до них Управління ДМС в Хмельницькій області № 2626 та № 2623 від 07.09.2020 року. Батько дітей вже тривалий час з ними не бачився, не цікавився їх життям, станом здоров`я, фінансово не допомагав, що дає підстави для висновків, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків батька, не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітніх дітей, не цікавиться ними і взагалі не проявляє до них ніякої батьківської турботи, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дітей. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання діей. Викладені факти підтверджуються даними: довідки № 4 від 17.07.2023, довідки № 01/28-256 від 17.07.2023 року, довідки № 66 від 06.04.2023 року, довідки № 67 від 06.04.2023 року. Крім того, свідок [PERSON] суду показала, що позивачка є матірю її вихованців, а вона в свою чергу була їм нянею у дитячому садочку. Усіма питаннями щодо хлопчиків [PERSON] та [PERSON] , у період відвідування ними дитячого садка у 2020-2922 р.р. займалася мама. Батька вона не бачила жодного разу. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є рідною сестрою для позивачки. Чоловіка сестри [PERSON] вона бачила лише один раз. З 2020 року він не займається вихованням, утриманням синів, не відвідує їх, не вітаї зі святами, не передає подарунків. [PERSON] суду показала, що позивачка є її донькою, а відповідач колишнім зятем. У 2019 році донька розірвала шлюб із чоловіком, той виїхав і з того часу не цікавиться дітьми, не надає їм будь-якого утримання, не цікавиться їх життям, не приймає участі у їх вихованні. Отже, слід дійти висновку, що відповідач взагалі не бере участі у вихованні та утриманні малолітніх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, доводять ухилення відповідача від виховання дітей. Така поведінка відповідача щодо синів фактично є усвідомленим нехтуванням батьківськими обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що перешкод для спілкування відповідача з дітьми не було. Відповідач не виявляє бажання бачитися з дітьми, дбати про їх духовний і фізичний розвиток. Із висновку виконавчого комітету Славутської міської ради № 04-31/586 від 10.07.2023 року слідує, що орган опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків має місце тоді коли відповідач взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині необхідного доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отож, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав щодо малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved