Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з 26 травня 2007 року по 03 червня 2020 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . З кінця 2019 року вони проживають окремо. Діти проживають разом з нею. Відповідач не цікавиться життям дітей, їх розвитком, не спілкується з ними, не надає їм жодної матеріальної допомоги. Крім цього зазначила, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 березня 2020 року з відповідача в її користь стягнуто аліменти на утримання дітей в сумі по 1 500 грн. 00 коп., щомісячно, і до досягнення ними повноліття. Відповідач ухиляється від сплати аліментів на дітей, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 115 500 грн. 00 коп. У зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів, розмір неустойки (пені), за період з 01 березня 2020 року по 01 травня 2023 року, становить 662 745 грн. 00 коп., що перевищує розмір заборгованості по сплаті аліментів. Посилаючись на вказані обставини просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, за період з 01 березня 2020 року по 01 травня 2023 року, в сумі 115 500 грн. 00 коп. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без їх участі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2023 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів прийнято до розгляду призначено судове засідання для розгляду по суті. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 липня 2023 року прийнято заяву про збільшення позовних вимог, перейдено від розгляду справи за правилами спрощеного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог орган опіки та піклування Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2023 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , а [PERSON] народився [INFO] , і їх батьком значиться відповідач у справі [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 6, 7). Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2020 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 26 травня 2007 року у виконкому Незвиської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6, розірвано (а.с. 8). Із рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 березня 2020 року відомо, що з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 500 грн. 00 коп., щомісячно, на утримання кожної дитини, починаючи з 14 лютого 2020 року і до їх повноліття (а.с. 9-10). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] 28 грудня 2021 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 12). Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого Тячівським ВДВС у Тячівському районі Закарпатської області від 27 квітня 20023 року відомо, що розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів, за період з лютого 2020 року по квітень 2023 року, становить 115 500 грн. 00 коп. За вказаний період [PERSON] аліменти на сплачував (а.с. 13). Згідно розрахунку неустойки (пені) за несплачені [PERSON] на користь [PERSON] аліменти, їх розмір, за період з 01 березня 2020 року по 01 травня 2023 року, становить 662 745 грн. 00 коп. Розрахунок проведений згідно з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц, а саме: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць (а.с. 14-15). Із довідки Углянської сільської ради № 654 від 10 квітня 2023 року відомо, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , і має наступний склад сім`ї: чоловік [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 11). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , разом з нею, в [ADDRESS] , проживає чоловік [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] .Зі слів [PERSON] , її колишній чоловік [PERSON] має іншу сім`ю, до своїх рідних дітей не приходить, зв`язків з ними не підтримує, аліментів не сплачує, жодної матеріальної допомоги не надає, участі у їх вихованні не приймає (а.с. 49). Із характеристик учениці 9 класу [PERSON] та учня 7 класу [PERSON] . Груниківської гімназії зі структурним підрозділом початкової школи Углянської сільської ради відомо, що вони навчаються у даному шкільному закладі. Їх мама приділяє належну увагу їх вихованню, цікавиться їх успіхами і поведінкою, відвідує батьківські збори. З боку батька жодної зацікавленості не було (а.с. 52-53). Згідно характеристики [PERSON] , вона проживає в [ADDRESS] , і разом з чоловіком [PERSON] виховують трьох неповнолітніх дітей (а.с. 50). Із висновку органу опіки і піклування Углянської сільської ради № 698 від 02 жовтня 2023 року відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Цим же висновком дано згоду на позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.110). V. Оцінка Суду. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. У поданій позовній заяві позивач зазначив, що відповідач з дітьми не спілкується, ними не піклується, тобто залишив їх на призволяще, без належних засобів до існування та без фізичної, матеріальної, духовної та моральної підтримки. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що наведені позивачем і досліджені в судовому засіданні докази, в тому числі і висновок органу опіки і піклування, безсумнівно свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей і свідоме нехтування ним цими своїми обов`язками. Згідно ч.ч.1, 5-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач довів підставність своїх позовних вимог зазначеними вище доказами, а відповідач не надав суду жодного доказу на спростування позовних вимог. А тому, суд вважає, що для захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, позов в цій частині слід задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України. Такий принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24). В частині 2 ст.141 СК України зазначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Отже, обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч.4 ст.155 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України: у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, а саме виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд врахувує вищезазначені норми та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц про те, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці, тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 Сімейного кодексу України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2020 року по 01 травня 2023 року та надала відповідний розрахунок, з якого вбачається, що загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період становить 662 745 грн. 00 коп. Суд вважає, що поданий позивачем розрахунок пені, що розрахований за період з 01 березня 2020 року по 01 травня 2023 року, відповідає вимогам проведення розрахунку, викладеним у вказаній вище постанові Верховного Суду. Тому, з урахуванням положень ст.196 СК України, яка передбачає, що розмір пені, що підлягає стягненню за аліменти, не може бути більше 100 % заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовільнити та з відповідача на користь позивача стягнути пеню в розмірі 115 500 грн. 00 коп. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути звідповідача в користь позивача понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 1 073 гривні 60 копійок, та стягнути з відповідача в користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1 073 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved