Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , треті особи приватний нотаріус КМНО Акішина Р.С., Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію та визнання права власності. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що він є спадкоємцем [PERSON] , померлої [INFO] , якій на праві власності належала квартира [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса з метою спадкування майна померлої, отримав відмову у зв`язку із наявними відомостями щодо реєстрації права власності вказаної квартири за іншою особою. Ним з`ясовано, що 04.07.2012 року [PERSON] нібито уклала договір купівлі-продажу, за яким продала [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Оскільки договір купівлі-продажу спірної квартири від 04.07.2012 року [PERSON] не підписував, [PERSON] просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 04.07.2012 року за реєстровим номером №1090, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кударенко В.М.; витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] ; скасувати рішення про державну реєстрацію від 26.11.2022 року № 65589817, прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом КМНО Акішиною Р.С.; визнати за [PERSON] у порядку спадкування право власності на квартиру [ADDRESS] . Представник приватного нотаріуса КМНО Акішиної Р.С. - адвокат Заїць П.К. подав до суду письмові пояснення, в яких указав, що державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] від 22.11.2023 року проведена згідно з вимогами, встановленими чинним законодавством. [PERSON] у судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Козлюка М.В. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Від представника приватного нотаріуса КМНО Акішиної Р.С. - адвоката Заїця П.К. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] приходиться онуком [PERSON] (а.с. 17-18). 27.10.2004 року [PERSON] згідно договору купівлі-продажу квартири набула у власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 23-28, 156). Ззі змісту постанови державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2023 року вбачається, що єдиному спадкоємцю майна померлої [INFO] [PERSON] - [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину з посиланням на те, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано на іншу особу (а.с. 29). Так, відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 04.07.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Кударенко В.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1090, на нотаріальному бланку серії ВРС 646396, [PERSON] продано, а [PERSON] придбано квартиру [ADDRESS] (а.с. 38-39). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 26.11.2022 року приватним нотаріусом КМНО Акішиною Р.С. прийнято рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 65589817 про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.07.2012 року (а.с. 30). 13.12.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості у кримінальному провадженні №12022100040003971 за матеріалами правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України, зокрема з посиланням на те, що група осіб, які з використанням підроблених документів на право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належала покійній нині [PERSON] (що померла [INFO] ), а також підроблені документи, що посвідчують особу, заволоділи вказаним об`єктом нерухомого майна (а.с.33-35). Згідно пам`ятки про процесуальні права та обов`язки [PERSON] є потерпілим у кримінальному провадженні №12022100040003971 від 13.12.2022 року, у якому обвинувачуються [PERSON] та [PERSON] в тому, що вони з використанням завідомо підроблених документів на право власності на квартиру, а також підроблені документи, що посвідчують особу заволоділи квартирою [ADDRESS] (а.с. 33-37). Відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ від 23.12.2022 року № СЕ-19/111-22/55167-ДД нотаріальний бланк серії ВРС 646396 від 04.07.2012 року, на якому оформлений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , що укладений між [PERSON] та [PERSON] не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України (а.с. 41-51). Згідно висновку експерта КНДЕКЦ від 23.12.2022 року № СЕ-19/111-22/55163-ДД бланк паспорта громадянина України номер [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічному бланку паспорту громадянина України, що перебуває в офіційному обігу на території України (а.с. 53-66). Як вбачається зі змісту листа слідчої СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві Глушкової Г. від 13.02.2023 року нею надано дозвіл на розкриття та використання адвокатом Козлюком М.В. матеріалів кримінального провадження №12022100040003971 від 13.12.2022 року під час представництва інтересів потерпілого [PERSON] у Міністерстві юстиції України, комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації, нотаріаті, судах усіх інстанцій, правоохоронних органах (а.с. 31). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом (ч.ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України). Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Частиною 1 ст. 215 ЦК України установлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У відповідності до ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. За змістом п. 1 глави 9 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в редакції, що була чинною на дату договору купівлі-продажу від 04.07.2012 року тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документа з однієї мови на іншу, заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису, за винятком заяв у електронній формі та примірників, що залишаються у справах нотаріуса, а також дублікатів нотаріальних документів, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів з лицьового та зворотного боку цих бланків. Як роз`яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Враховуючи, що під час судового розгляду установлено, що спірний договір купівлі-продажу квартири укладено на підробному нотаріальному бланку з використанням підробного паспорту, а його державна реєстрація відбулася через десять років після вказаної дати укладення, суд дійшов висновку про недійсність цього правочину з підстав невідповідності внутрішній волі [PERSON] зі скасуванням відповідного рішення про державну реєстрацію права власності за відповідачкою, а також визнання права власності на цю квартиру за позивачем, як єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] , оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved