Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

07.08.2023 представниця органу опіки та піклування Литовезької сільської ради звернулася до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення відповідачів батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 14.08.2023 провадження у справі відкрито, справу призначено до підготовчого засідання (а.с. 43) Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 12.09.2023 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 55). Представниця позивача мотивує свої вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідачі разом із дітьми зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час троє дітей за заявою матері влаштовані в ДОЦ «Ковчег» у м. Нововолинську, ще одна дитина перебуває в спеціалізованій школі. Відповідачка час від часу провідувала дітей, інколи цікавилась їхньою успішністю в школі, однак приїздила до дітей в післяалкогольному стані і сама потребувала допомоги, яку їй надавали. Неодноразово відповідачку [PERSON] возили її в реабілітаційний центр для проходження реабілітації від різного роду залежностей, однак мати цим не скористалась. З 01.01.2020 діти перебувають на обліку як такі, що опинились у складних життєвих обставинах, служби у справах дітей виконавчого комітету Нововолинської міської ради у зв`язку із неналежним виконанням матір`ю та батьком батьківських обов`язків щодо них. З січня 2023 малолітній [PERSON] перебуває в Заболоттівській спеціальній школі Волинської обласної ради. Мати повинна була забрати дитину на канікулярний період, проте відмовилась. За інформацією керівника закладу освіти, на вихідні, святкові дні та весняні канікули хлопчика не забирали. Мама обіцяла забрати дитину, однак не забрала сина, мотивуючи це тим, що не мала коштів. Також, [PERSON] обіцяла влаштувати належні умови для проживання та виховання дітей, проте цього не зробила. [PERSON] попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. У зв`язку з тим, що малолітній [PERSON] лишився без батьківського піклування, служба у справах дітей Литовезької сільської ради влаштувала дитину у притулок для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації 02.06.2023. Неповнолітні [PERSON] та малолітні [PERSON] , [PERSON] перебувають на утриманні ДОЦ «Ковчег» за адресою: Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Автобусна. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте згідно з актом обстежень в будинку ніхто не проживає, будинок зачинений, на дверях висить колодка, прибудинкова територія необкошена, вікна забиті ДВП. Відповідачі постійного місця проживання та постійного доходу не мають, зловживають алкогольними напоями. Відповідачів попереджали щодо відповідальності по дотриманню прав неповнолітніх. 22.06.2023 працівниками служби у справах дітей Литовезької сільської ради та інспектором сектору ювенальної превенції ВП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області було здійснено обстеження умов проживання [PERSON] , в ході обстеження виявлено незадовільні умови проживання, а саме: в будинку брудно, сміття, пляшки, недопалки та одяг розкидані по підлозі й столі, ковдри та подушки брудні, постільна білизна брудна, батько на момент обстеження знаходився в стані алкогольного сп`яніння, відсутні умови для проживання, утримання та виховання дітей. За час перебування дітей в притулку батьки не відвідували сина жодного разу, не спілкувались з ним в телефонному режимі, а також з працівниками закладу не спілкувались. Малолітньому [PERSON] встановлено діагноз: легка розумова відсталість з вираженим гіпердинамічним синдромом, що призводить до соціальної дезадаптації, що є підставою для продовження надання соціальної допомоги як дитині-інваліду. Крім того, відповідачі протягом 2023 року притягувались до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Отже, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , належним чином не виконують батьківських обов`язків, не дбають про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечують їх необхідним харчуванням і медичним доглядом, зловживають алкогольними напоями, не виявляють інтерес до розвитку дітей, не створюють належних умов для проживання дітей, не займаються їхнім вихованням, тим самим умисно та свідомо ухиляються від батьківських обов`язків, порушуючи ст. 150, 152 Сімейного кодексу України. Представниця позивача в судовому засіданні просила здійснювати розгляд справи за відсутності відповідачів, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовільнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи, вона вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно синів [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є єдиним дієвим захистом прав дітей на піклування та на належні умови проживання, виховання, лікування. Діти та їхні законні представники педагоги [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти задоволення судом позову, та проти ухвалення заочного рішення в справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засіданні не прибули, надіслали клопотання де не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб, [PERSON] та [PERSON] 06.11.2009 уклали шлюб, який зареєстровано Заболотцівською сільською радою Іваничівського району Волинської області. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказано « [PERSON] ». (а.с.9) Згідно з копією свідоцтва про народження, виданого 13.07.2005 виконкомом Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району, Волинської області, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.10) Згідно з копією свідоцтва про народження виданого, 05.08.2010 Заболотцівською сільською радою, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11) Згідно з копією свідоцтва про народження виданого, 19.07.2011 Заболотцівською сільською радою батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12) Згідно з копією свідоцтва про народження, виданого 11.03.2013 виконавчим комітетом Заболотцівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13) Згідно з довідкою про склад сім`ї відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом із своїми дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за однією адресою в [ADDRESS] (а.с.14) Як вбачається із відповіді, наданої ДОЦ «Ковчег» від 23.06.2023 №07/23, [PERSON] час від часу провідує дітей, проходила медогляди та інколи цікавиться їхньою успішністю, разом із дітьми проходила медогляди. Дітей вона забирала на канікули, однак постійного місця проживання з ними не мала. Були випадки коли мати не реагувала на телефонні дзвінки та приїздила до дітей в післяалкогольному стані і сама потребувала допомоги. Батько дітей за період навчання відвідував їх 3-4 рази, приносив дітям солодощі. (а.с.15) Згідно з інформацією, наданою 30.05.2023 Заболоттівською спеціальною школою Волинської обласної ради, малолітній [PERSON] з січня 2023 перебуває у даному закладі. Мама дитини [PERSON] не забрала дитину на літні канікули і на телефонні дзвінки не відповідає (а.с.17) Згідно з письмовими поясненнями наданими [PERSON] , вона зобов`язувалась створити належні умови для проживання своїх дітей та попереджена про відповідальність за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.18-19) Як вбачається із направлення, виданого 02.06.2023 Литовезькою сільською радою Володимирського району Волинської області, [PERSON] , [INFO] направлено до Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради як дитину, котра залишилась без батьківського піклування. (а.с. 20) Згідно з актами обстеження умов проживання, складеними 30.05.2023, 08.06.2023, умови проживання в будинку по [ADDRESS] незадовільні, тривалий час в ньому ніхто не проживає, умови для дітей відсутні. (а.с. 21-23) Як вбачається із повідомлення наданого ТзОВ «Нововолинський м`ясокомбінат», [PERSON] не працює та ніколи не працювала на цьому підприємстві (а.с. 24) Згідно із характеристикою, наданою старостою Заболотцівського старостинського округу, [PERSON] не опікується вихованням дітей, не має постійного місця проживання, в сім`ї та побуті характеризується негативно. (а.с.25) Згідно із характеристикою, наданою старостою Заболотцівського старостинського округу, [PERSON] веде аморальний спосіб життя, вихованням дітей не опікується, не має постійного місця проживання, в сім`ї та побуті характеризується негативно. (а.с.26) Згідно з актом обстеження умов проживання, складеним 22.06.2023, умови проживання в будинку по [ADDRESS] незадовільні, в будинку брудно, сміття, пляшки, недопалки, розкиданий одяг по підлозі та столі, ковдри, подушки та постільна білизна брудна (а.с.28) Згідно з відповіддю, наданою т.в.о завідувача притулком для дітей служби у справах дітей від 04.07.2023 №120 [PERSON] , малолітній [PERSON] , [INFO] з [INFO] по день надання відповіді перебував у притулку. За час перебування у притулку батьки не відвідували дитину жодного разу, не спілкувались з сином в телефонному режимі. З працівниками закладу батьки не спілкуються, життям дитини не цікавляться. (а.с. 29) Згідно з психолого-педагогічної характеристики виданої т.в.о директора Заболоттівської спеціальної школи Волинсської обласної ради Ольгою Головій на учня 5 класу Заболоттівської спеціальної школи, [PERSON] вказано, що він має групу інвалідності, хвороби денного та нічного енурезу, навички просторового орієнтування сформовані не повністю, слабо орієнтується в основних поняттях часу. У хлопчика уповільнене сприйняття і осмислення нового навчального матеріалу, потребує постійної допомоги вчителя у вигляді навідних запитань, підказок. Також, у дитини наявні недоліки в розвитку пізнавальних процесів як сприйняття, увага, мислення пам`ять, а також відставання в розвитку емоційної сфери. Дослідження особливостей розвитку мислення у хлопчика встановили, що він не володіє раціональними прийомами запам`ятовування, спостерігається низька концентрація уваги, йому важко зосереджуватися на одному предметі чи явищі, швидко стомлюється. Словниковий запис бідний, на зпитання відповідає окремими словами та короткими фразами, потребує корекційного навчання (а.с.30). Як вбачається із висновку стаціонарної лікарсько-консультативної комісії КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, [PERSON] страждає на легку розумову відсталість з вираженим гіпердинамічним синдромом, що призводить до соціальної дезадаптації, що було підставою для продовження надання соціальної допомоги як дитині-інваліду (а.с.31). Однак, відповідно до листа управління соціального захисту населення Володимирської райдержадміністрації відділення №1 [PERSON] та [PERSON] з червня 2022 по 2023 на обліку в управлінні не перебували та ніяких видів державних соціальних допомог та компенсацій не отримували. (а.с.32) Згідно з відповіддю начальника Володимирського РВП ГУНП у Волинській області [PERSON] [PERSON] та [PERSON] протягом 2023 року притягались до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей (а.с.33). Згідно з висновком органу опіки та піклування Литовезької сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] та [PERSON] щодо їхніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з метою захисту прав та інтересів дітей, запобігання бездоглядності, орган опіки та піклування Литовезької сільської ради вважає за доцільне звернутись до Іваничівського районного суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] за безпідставне ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей (а.с. 36) Згідно з актом обстеження умов проживання, складеним 15.09.2023, умови проживання в будинку по [ADDRESS] незадовільні, в кухні брудно, газова плита не робоча, в одній кімнаті наявні ліжка з постільною білизною в іншій кімнаті відсутні умови проживання (а.с.100) Як вбачається із відповіді, наданої ДОЦ «Ковчег» від 26.09.2023 №09/23, [PERSON] в серпні 2023 року забирала дітей, хлопців відвезла до бабусі у с. Трубки, донька [PERSON] була разом із матір`ю. Зі слів дітей мати вела нетверезий і блудний спосіб життя. (а.с.101) Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Литовезької сільської ради, виходячи з такого. Згідно зі ст. 32 Конституції України «Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України…». «…Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою» (ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» «…Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків». Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» «Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини… Держава надає батькам … допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей…, захищає права сім`ї». «Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили» (ст. 14 згаданого Закону). Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття; малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно зі ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі - позбавлення батьківських прав. Відповідно до положень ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до положень ст. 9 Конвенції ООН про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування Литовезької сільської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] , оскільки такий висновок вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітніх дітей відповідачів, дотримання якнайкращих інтересів дітей. Нормами ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» до числа дітей, позбавлених батьківського піклування, віднесено, зокрема, дітей, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав. Згідно зі ст. 11 згаданого Закону органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, надання опіки та піклування над дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування, соціальний захист і захист особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей; впровадження пріоритетних форм влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ст. 88 ЦПК України). Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Так, згідно з положеннями ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується окремо за кожну позовну вимогу майнового характеру та окремо за вимогу майнового та немайнового характеру. Якщо пред`явлено позов з кількома майновими або немайновими вимогами, то судовий збір сплачується з кожну вимогу окремо. Позивач, згідно з приписами Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору. Враховуючи викладене, а також те, що судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 13420 гривень (за чотири вимоги про позбавлення батьківських прав та за вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей як за позов, котрий подано юридичною особою). З відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 10736 гривень (за три вимоги про позбавлення батьківських прав та за вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей як за позов, котрий подано юридичною особою). Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Суд додатково вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved