Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

в березні 2023 року представник позивача ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 9896,72 грн., інфляційні витрати в сумі 686,81 грн., 3 % річних в сумі 212,18 грн., а також судовий збір у розмірі 2684 грн. В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» на підставі актів прийому-передачі від забудовника ТОВ «ТМО Ліко-Холдинг» здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, комунальні послуги, тощо. Відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Київської міської ради від 27.10.2022 року № 5538/5579, вулиця Академіка Вільямса в Голосіївському районі міста Києва перейменовано на вулицю Степана Рудницького. 23.09.2002 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 137 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території за умовами якого позивач забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку за вказаною адресою, а також утримання прибудинкової території, а споживач приймає участь у витратах на виконання зазначених робіт. Однак, відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання по оплаті коштів за надані послуги, та за період з 01.10.2020 року по 31.01.2023 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за вказаною адресою у розмірі 9896,72 грн. Крім того, з огляду на неналежне виконання зобов`язань, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України, було нараховано на суму боргу інфляційні витрати та три відсотки річних. Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути зазначену заборгованість та штрафні санкції із відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.03.2023 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 24.04.2023 року до суду від відповідача надійшла заява, відповідно до якої сторона відповідача просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідач сумлінно виконує обов`язок щодо сплати коштів за надані житлово-комунальні послуги. Однак, із жовтня 2020 року позивач почав включати до рахунків суму додаткових послуг в розмірі 523,00 грн. щомісячно, що суперечить умовам договору та є безпідставним, а відтак з огляду на відсутність заборгованості перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги відповідач просить в задоволенні позову відмовити. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.04.2023 року, було вирішено перейти від розгляду даної цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Призначено дану справу в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін до судового розгляду. В червні 2023 року від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких сторона позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, вказуючи про те, що додаткові витрати виникли з огляду на необхідність відшкодування позивачем витрат, понесених на підставі договору № 22/09-21 від 22.09.2021 року, укладеного між позивачем, ОСББ «Академіка Вільямса, 15, корпус 1», ОСББ «Лікоград-1» (замовниками з однією сторони) та ТОВ «Елітводотепломонтаж» (підрядником з другої сторони) щодо виконання будівельних робіт, а саме: комплексу будівельних робіт з реконструкції теплових пунктів, реконструкції внутрішньо будинкових інженерних мереж в житлових будинках по [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . З огляду на вимоги закону та умов, укладеного між сторонами договору, відповідач як власник квартири зобов`язана сплатити на користь позивача понесені додаткові витрати, які пов`язані із забезпеченням утримання спільного майна багатоквартирного будинку. В липні 2023 року до суду від представника відповідача надійшла заява, в якій відповідач вказувала на безпідставність вимог позивача та відсутність достатніх повноважень у позивача на укладення відповідного договору. Крім того, позивачем достатніми доказами не доведено обґрунтованість та коректність суми, яка підлягає стягненню із кожного власника майна за вказаним договором з огляду на додаткові витрати, а відтак відсутні підстави для стягнення пред`явленої суми боргу із відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, які викладені в позові, а також додаткових поясненнях. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість пред`явленої до стягнення суми додаткових витрат, які укладеним між сторонами договором не передбачені. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» (з 09.11.2021 року ТОВ «Ліко-Житлосервіс» перейменовано на ТОВ «УК «Венеція») є суб`єктом господарювання у сфері надання житлово-комунальних послуг, здійснює дану діяльність на договірних засадах за предметом правовідносин, що виникають між виробниками, виконавцями і споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема обслуговування та ремонт житлового будинку, а також утримання прибудинкової території. За положеннями чинного законодавства України, послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій це житлово-комунальна послуга, яка за функціональним призначенням полягає у виконанні комплексу робіт направлених на задоволення потреб споживача щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту житлового будинку, а також утримання прилеглої до нього, прибудинкової території. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідач [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 29.08.2002 року. Іншими співвласниками зазначеної квартири є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які позивачем до участі в розгляді зазначеного спору залучені не були. 23.08.2002 року між позивачем та [PERSON] , як співвласником квартири, було укладено Договір № 137 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення утримувачем будинку обслуговування та ремонт житлового будинку адресою: [ADDRESS] , а також утримання прибудинкової території, а співвласник зобов`язався приймати участь у витратах на виконання названих робіт. В ході розгляду справи було встановлено, та не заперечувалось стороною відповідача те, що відповідач [PERSON] зареєстрована та фактично проживає за вказаною адресою. Відповідно до рішенням Київської міської ради від 27.10.2022 року № 5538/5579 вулиця Академіка Вільямса була перейменована на вул. Степана Рудницького. 10 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (Закон), яким регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2.2.3 Договору № 137 від 23.09.2002 року визначено, що не пізніше 20 числа поточного місяця співвласник зобов`язується вносити плату за минулий місяць на рахунок «Власника будинку» або підприємства, що обслуговує будинок, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування будинку відповідно загальній площі квартири, на ремонт відповідно відновної вартості квартири, а також за комунальні послуги та інші послуги. Невід`ємною частиною Договору є розрахунок щомісячних платежів за обслуговування та ремонт будинку, комунальні та інші послуги (додаток) (п. 7). Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2017 р. № 100 «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим», було змінено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому будинку [ADDRESS] , який становить 5,84 грн за 1 кв. м. площі квартири. Відтак, із врахуванням площі квартири 101,6 кв.м та тарифу по будинку 5,84 грн за 1 кв.м розмір щомісячної плати за надані послуги за Договором про надання послуг з 01.02.2017 року становив 593,34 грн. Крім того, слід зазначити, що послугу з вивезення побутових, великогабаритних, рідких відходів (збирання, зберігання, перевезення, переробляння, утилізація, знешкодження та захоронення) було виокремлено в окрему комунальну послугу згідно з рішенням Київської міської ради від 17.04.2018 р. № 479/4543. Згідно з договором № 005/18 про надання послуг з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів від 09.09.2018року, укладеним між ТОВ «Екотранс-Груп» та ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та додаткової угоди № 1 від 20.02.2019 року до договору № 005/18 від 09.09.2018 року, тариф з 01.03.2019 року становив за вивезення та знешкодження твердих побутових відходів за 1 куб. м. 114 грн., в т.ч. ПДВ - 19 грн. На підставі додаткової угоди № 3 від 01.01.2022 року, укладеної між ТОВ «Екотранс-Груп» та ТОВ «Управляюча компанія «Венеція», тариф за вивезення та знешкодження твердих побутових відходів з 01.01.2022 року становив за 1 куб.м. 149 грн., в т.ч. ПДВ 24,83 грн. На підставі наказу ТОВ «Ліко-Житлосервіс» від 29.11.2019 року № 36 виокремлено послугу вивезення відходів зі складової тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та встановлено окремі тарифи з вивезення, в т.ч. збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізації, знешкодження та захоронення побутових відходів та великогабаритних, що обслуговуються позивачем з розрахунку на людину в залежності від наявності в житловому будинку сміттєзбірника. За адресою будинку по [ADDRESS] у період з лютого 2020 року по грудень 2021 року вартість вивозу сміття з розрахунку на 1 людину становила 19,78 грн. на місяць, із січня 2022 року по вересень 2022 року - 26,70 грн., а із жовтня 2022 року по січень 2023 року - 32,07 грн. Звертаючись до суду із позовом, позивач стверджує, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг за період з 01.10.2020 року по 31.01.2023 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за вказаною адресою у розмірі 9896,72 грн. Сторона відповідача, заперечуючи проти позову, зазначила про те, що нараховані кошти за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, оплачує своєчасно і боргів немає, а заявлений позивачем до стягнення борг у розмірі 9896,72 грн. складається із вартості додаткової послуги у розмірі 523,00 грн. на місяць, що безпідставно нараховувалися позивачем впродовж 14 місяців, оскільки, зобов`язання між сторонами щодо надання та, відповідно, оплати будь-яких додаткових послуги відсутні. Суд, проаналізувавши, наданий позивачем розрахунок боргу відповідача за житлово-комунальні послуги № 05/15/1/53 від 08.03.2023 року, а також надані суду відповідачем платіжні інструкції та квитанції про сплату нею на рахунок ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» вартості послуги з утримання будинку та прибудинкової території, дійшов висновку, що у відповідача відсутня заборгованість за надані позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території, в тому числі, і за вивезення сміття. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Посилання сторони позивача про правомірність включення до розрахунку боргу коштів по оплаті за додаткові послуги, суд до уваги не приймає, оскільки, укладений між сторонами договір не містить вказівки про домовленість між сторонами щодо надання позивачем додаткових послуг, та відповідно, зобов`язання відповідача їх оплатити, а відтак заперечення сторони відповідача в цій частині є слушними. Суд відмічає, що інші наведені позивачем доводи в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, стороною позивача не доведено наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а нарахована плата за додаткові послуги суперечить умовам укладеного між сторонами договору, а відтак відсутні достатні та законні підстави для нарахування за період із 01.10.2020 р. по 31.01.2023 р., та, відповідно, стягнення із відповідача основної суми заборгованості за додаткові послуги, а відтак в задоволенні позовних вимог про стягнення із відповідач на користь позивача боргу в сумі 9896,72 грн. слід відмовити. Крім того, з огляду на те, що суд не знайшов достатніх підстав для стягнення із відповідача на користь позивача основної суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, а відтак відсутні підстави для задоволення похідних вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат. В порядку ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем по фактично понесеним. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed