Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» Юхименко Ю.Ю. через систему «Електронний суд» звернувся до суду 20.09.2023 з указаним позовом та просив стягнути з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ФК\~«ЕЙС» заборгованість\~за кредитним\~договором від\~24.09.2020\~№ 397070883\~у розмірі\~25617,60\~грн,\~а також\~витрати зі\~сплати судового\~збору у\~розмірі 2147,20\~грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог указав, що 24.09.020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 397070883 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором № MNV788WF, який направлено 24.09.2020 позичальнику на номер телефону, зазначений ним у заявці на отримання грошових коштів. Відповідно до умов договору, товариство надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти зі сплатою процентів за користування кредитом, а відповідач зобов`язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені терміни та виконати інші свої зобов`язання. Між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» 07.06.2019 укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 24.09.2020 № 397070883. Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 12.02.2021 укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 24.09.2020 \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ № 397070883. Між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК\~«ЕЙС» 04.08.2023\~укладено договір\~факторингу №04/08/23-01.\~Відповідно до\~реєстру прав\~вимоги №1\~від 04.08.2023\~до договору\~факторингу від\~04.08.2023\~№ 04/08/23-01 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 25617,60 грн, з яких 12500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 13117,60 грн заборгованість за відсотками. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає заборгованість за кредитним договором та не сплачує проценти за користування кредитом, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «ФК «ЕЙС». Ухвалою від 22.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала, просила розглядати справу за її відсутністю. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний сторонами спосіб захисту, категорію та складність справи, визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.09.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено договір № 397070883, за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети на суму 3200,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (п. 1.1 договору). Кредит надається строком на 18 днів від дати його отримання (п. 1.2 договору). На період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,46% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.3 договору). У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 договору, застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.4 договору). Розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с.61-62). Указаний договір підписано його сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про що зазначено у п. 4.7 договору. Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. (ч. 3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що [PERSON] 24.09.2020 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором кредитний договір № 397070883, тим самим погодилася із запропонованими умовами кредитного договору. Позичальник [PERSON] у заяві на отримання грошових коштів у кредит від 24.09.2020 зазначила докладну інформацію щодо себе, зокрема індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, реквізити банківської карти, електронну адресу, номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор № MNV788WF в якості аналога власноручного підпису позичальника (а.с.59, 60). Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА»виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів. Також, між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено 24.09.2020 та 26.09.2020 додаткові угоди до договору від 24.09.2020 № 397070883,\~де сторони\~домовилися збільшити\~суму кредиту\~на суму\~3200,00\~грн з\~24.09.2020,\~на суму\~3200,00\~грн з\~26.09.2020\~та на\~суму 2900,00 грн з 26.09.2020, на строк дії договору, що відповідно відображено у графіках розрахунків (а.с.54, 55, 56). ТОВ «МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА»свої зобов`язання за договором виконало, а відповідач отримала кредитні гроші за платіжними дорученнями від 24.09.2020 у розмірі 3200,00 грн, від 24.09.2020 у розмірі 3200,00 грн, від 26.09.2020 у розмірі 3200,00 грн, від 26.09.2020 у розмірі 2900,00 грн (а.с.57, 58). Пунктом 2.1.1.6 договору від 24.09.2020 № 397070883 визначено, що товариство має право укласти договір відступлення прав вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою. Між ТОВ «МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА»та ТОВ «Таліон\~Плюс»28.11.2018 укладено договір факторингу № 28/1118-01, яким ТОВ «Таліон\~Плюс»набуло права грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрах прав вимоги. Крім того, між товариствами укладено додаткові угоди від 28.11.2019 № 19 та від 21.10.2020 № 25 до договору факторингу № 28/1118-01 (а.с.22, 28 зворот - 40). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 17.11.2020 № 108, до договору факторингу № 28/1118-01, право вимоги за договором від 24.09.2020 № 397070883, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». Загальна сума заборгованості за даним договором складає 23767,60 грн, з яких 12500,00 грн заборгованість по основному боргу, 11267,60 грн заборгованість по відсоткам (а.с.63). Пунктом 5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01 визначено, що фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Між ТОВ «Таліон\~Плюс»та ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»05.08.2020 укладено договір факторингу № 05/0820-01, яким ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»набуло права вимоги до боржників за договорами, що зазначені в реєстрах прав вимоги. Крім того, між товариствами укладено додаткові угоди від 05.08.2020, від 10.08.2020, № 2 від 03.08.2021, № 3 від 30.10.2022 до договору факторингу №05/0820-01 (а.с.15, 16, 23-28). Відповідно до реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023, до договору факторингу № 05/0820-01, право вимоги за договором від 24.09.2020 № 397070883, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Загальна сума заборгованості за даним договором складає 25617,60 грн, з яких 12500,00 грн заборгованість по основному боргу, 13117,60 грн заборгованість по відсоткам (а.с.13-14). Пунктом 5.3.3 договору факторингу № 05/0820-01 визначено, що фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Між ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»та ТОВ «ФК\~«ЕЙС» 04.08.2023 укладено договір факторингу № 04/08/23-01, яким ТОВ «ФК\~«ЕЙС» набуло права грошової вимоги до боржників за договорами, що зазначені в реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору. Крім того, між товариствами укладено додаткові угоди від 28.11.2019 № 19 та від 21.10.2020 № 25 до договору факторингу № 28/1118-01 (а.с.41-45). Відповідно до реєстру боржників від 04.08.2023 до договору факторингу № 04/08/23-01, право вимоги за договором від 24.09.2020 №397070883, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС». Загальна сума заборгованості за даним договором складає 25617,60 грн, з яких 12500,00 грн заборгованість по основному боргу, 13117,60 грн заборгованість по відсоткам (а.с.10-12). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Як вбачається з виписки з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором № 397070883, наданого ТОВ «ФК «ЕЙС», заборгованість [PERSON] , станом на 11.08.2023 за договором від 24.09.2020\~№ 397070883 складає 25617,60 грн, з яких 12500,00 грн заборгованість за сумою кредиту, 13117,60 грн заборгованість за відсотками. Позивачем за період з 04.08.2023 по 11.08.2023 відсотки та штрафні санкції відповідачеві не нараховано. Однак, [PERSON] заборгованість за кредитним договором не погасила (а.с.15 зворот). За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як визначено положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнала позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого ним при поданні позову, що складає 1073,60 грн. Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених ним при подачі позову, що складає 1073,60 грн. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 № 13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Матеріали справи свідчать про те, що інтереси позивача у справі за вищевказаним позовом представляв адвокат Юхименко Ю.Ю. на підставі договору про надання правової допомоги від 24.11.2022, додаткової угоди № 4 від 08.08.2023 до нього, довіреності від 24.11.2022 (а.с.17, 64, 65-67). Позивач під час розгляду справи поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Розмір витрат підтверджується протоколом погодження видів правової допомоги та договірної ціни, актом прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 24.11.2022 з наведеним у ньому розрахунком робіт за надані адвокатом послуги, рахунком від 09.08.2023 № 193 на оплату правової допомоги та платіжною інструкцією від 09.08.2023 № 1080 (а.с. 8 зворот, 9, 17-20, 21). З огляду на наявність у матеріалах справи доказів фактичного надання адвокатом Юхименком Ю.Ю. правничої допомоги позивачеві (надання усної консультації, узгодження правової позиції, складення позовної заяви), враховуючи співмірність розміру витрат зі складністю справи та обсягом наданих послуг, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Outcome: approved