Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просила продовжити [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області, строком на два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,3279 га, що розташована на території Дмирушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ЯГ № 647467, виданий 19.03.2007, та земельну ділянку площею 0,5500 га, що розташована на території Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, надана для ведення особистого селянського господарства, державний акт серії ЯМ № 219694, виданий 20.10.2012. Позивач є дочкою спадкодавця та являється спадкоємцем за заповітом. 07.10.2020 [PERSON] було складено заповіт, за яким він їй заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право. Окрім неї, спадкоємцем за законом обов`язкової частки спадкового майна є її мати та дружина покійного, яка є відповідачем у справі. Їй не було відомо про існування заповіту на її ім`я, а тому до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини вона не зверталась. У травні 2023 року їй стало відомо про наявність заповіту, складеного на її ім`я, після чого вона звернулась до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Діброви Л.М. Нотаріус, вивчивши подані нею документи, виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.07.2023, обґрунтувавши тим, що нею було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає, що незнання щодо наявності заповіту є поважною причиною і є підставою для продовження їй строку на прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, 26.10.2023 подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, 26.10.2023 подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1216 та 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У ст. 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] у віці 76 років у селі Дмитрушки Уманського району Черкаської області помер [PERSON] . \~За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 07.10.2020 секретарем Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області Овчіннік\~В.М., яким заповів [PERSON] , [INFO] , все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом буде мати право. [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Дібрової Л.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою від 27.07.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належить [PERSON] , померлому [INFO] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою спадкодавця [PERSON] та спадкоємцем після його смерті за заповітом, що підтверджується документами, доданими позивачем до позовної заяви. За змістом ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У ч. 2 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови №\~7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. При відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд України у постанові від 23.078.2017 у справі №\~6-1320цс17 висловив правову позицію та зазначив, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1)\~у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2)\~ці обставини визнані судом поважними. Як на поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач у позові посилалась на те, що вона є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, про наявність якого їй було повідомлено лише у травні 2023 року, тому пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову [PERSON] та визначення їй додаткового строку терміном два місяці з часу набрання законної сили даним рішенням для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved