Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та зареєстрований 12 травня 2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 12 травня 2018 року перебуває у шлюбі з відповідачем, спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейного життя, яке б грунтувалося на почуттях взаємної любові, дружби та поваги, у них не склалося. Хоча до реєстрації шлюбі з 2010 року проживали разом як подружжя без реєстрації шлюбу, проте під час спільного проживання вже як подружжя на грунті несумісності характерів та поглядів на сімейне життя у них стали виникати непорозуміння, скандали, взаємна відчуженість, стали чужими людьми. Нині більшість їхніх спроб порозумітися завершуються сваркою та непорозумінням, що негативно впливає на її психологічний стан. Між ними припинено фактичні шлюбні стосунки, ніяких почуттів немає, проживають за різними адресами, спільне господарство не ведеться. Вважає подальше спільне життя як подружжя та збереження сім`ї неможливим. У відзиві на позовну заяву відповідач просить задовольнити позовну вимогу про розірвання шлюбу та зазначає, що дійсно нині він з позивачем не проживають разом, не мають стосунків як чоловік та дружина, не ведуть спільного господарства. Однак інформація, зазначена у позовній заяві, неповністю відповідає дійсності, оскільки в 2010 році з позивачем як подружжя без реєстрації шлюбу не проживав. Вони вже були знайомі, однак спільне проживання почалося набагато пізніше. Ухвалою від 11 серпня 2023 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Одночасно заявила про подання доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідач позов визнав та пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки не бажає поновлювати шлюбні стосунки з позивачем з огляду на її поведінку. Заперечує, що проживав з позивачем як подружжя без реєстрації шлюбу з 2010 року. Спільно вони почали проживати приблизно з 2014 року. 17 травня 2023 року ними була подана спільна заява про розірвання шлюбу до відділу РАЦС та призначено дату розірвання на 20 червня 2023 року, але позивач у визначений день не прийшла. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 травня 2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. За положеннями ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. За правилами\~ч.1\~ст.142\~ЦПК України,\~у разі\~визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду справи по\~суті суд\~у рішенні\~у порядку,\~встановленому законом,\~вирішує питання\~про повернення позивачу з\~державного бюджету\~50\~відсотків судового\~збору,\~сплаченого при\~поданні позову. Позивач при поданні позову сплатила судовий збір в розмірі 1073,60 грн, 50 відсотків якого підлягають поверненню позивачу з державного бюджету та, відповідно, інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved