Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 червня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . 29 травня 2023 року за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. З вересня 2022 року з відповідачем проживають окремо, дочка проживає разом з нею по [ADDRESS] . Між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо розміру коштів, необхідних для утримання дочки [PERSON] . Батько не приймає участі в утриманні дитини, лише інколи сплачує незначні кошти, в березні 2023 року він надав кошти в розмірі 2000 грн. На даний час [PERSON] відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дочки. Усі питання щодо вихованні дочки вирішуються нею (позивачем) самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитини знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. На сьогодні забезпечення нормального функціонування організму людини та збереження його здоров`я, яке полягає у придбанні набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості потребує значних матеріальних затрат. Відповідач працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, не працює. За вказаних обставин, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його\~заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем до суду подано відзив на позов (а.с.44-57), за змістом якого відповідач вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Так, він в добровільному порядку щомісячно перераховує кошти на утримання дитини, а саме: 02.12.2022 року - 3015 грн.; 15.12.2022 року - 2010 грн.; 03.01.2023 року - 4020 грн.; 04.02.2023 року 3919,60 грн.; 16.02.2023 року - 3000 грн., 28.02.2023 року 4000 грн., 09.05.2023 року 2010,05 грн. Також 05 липня 2023 року він придбав дитині велосипед вартістю 7300 грн. На даний час він не працює, 05 лютого 2023 року уклав контракт добровольця територіальної оборони. Він проживає по [ADDRESS] разом зі своїм батьком, якому надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, оскільки батько має другу групу інвалідності та потребує стороннього догляду. За надані послуги отримує виплату в розмірі 1919 грн. Вказані кошти є мізерними для прожиття та придбання необхідних речей, при цьому він змушений утримувати батька та дочку [PERSON] . Влаштуватись на роботу він не має можливості, оскільки змушений здійснювати догляд за батьком та, будучи добровольцем територіальної оборони, боронити державу. Позивач не зазначає та не надає доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги. Викладені в позовні заяві обставини не відповідають дійсності та спростовується вищевикладеним. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір щомісячних витрат, які вона несе на утримання дочки, та необхідність стягнення аліментів саме в тому розмірі, який вона просить. Вважає за можливе стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу). У задоволенні позову про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його доходу щомісячно просить відмовити. Представником позивача [PERSON] до суду подано відповідь на відзив (а.с.58-72), за змістом якого вважає, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку щомісячно утримувати дочку. Так, у 2023 році (за вісім місяців) ним здійснено лише чотири перекази, а саме: 03.01.2023 року, 04.02.2023 року, 16.02.2023 року та 09.05.2023 року. У червні, липні та серпні 2023 року [PERSON] жодних коштів на рахунок [PERSON] не переказував. Окрім дочки [PERSON] , позивач має на утриманні сина [PERSON] , [INFO] . Дитина [PERSON] має захворювання змішаний астигматизм лівого ока, потребує «Д»-нагляду у лікаря-офтальмолога, раціонального харчування. Дитина періодично проходить огляд у лікаря-офтальмолога, на що позивач також витрачає кошти. [PERSON] офіційно не працевлаштована, однак змушена працювати на договірних зобов`язаннях, щоб мати можливість утримувати двох дітей. Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн (а.с.82). Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його часті, позовні вимоги не визнає (а.с.76). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, відзив на позов відповідача, відповідь на відзив представника позивача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11). Дитина народилася у шлюбі, в якому сторони перебували з 20 червня 2015 року (а.с.10), рішенням Кролевецького районного\~суду Сумської\~області від 29 травня 2023 року шлюб між ними розірвано (а.с.12-14). Дитини [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за її зареєстрованим місцем проживання по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою,\~підписаною мешканцями\~будинку [ADDRESS] та засвідченою секретарем Кролевецької міської ради Сумської області Козинець С.М. від 05.07.2023 року (а.с.15) та не заперечується відповідачем. Згідно довідки ТОВ «Центр сімейної медицини «Мій лікар» від 22.08.2023 року дитина [PERSON] , [INFO] , має захворювання змішаний астигматизм лівого ока; рекомендації: «Д»-нагляд у лікаря-офтальмолога, раціональне харчування (а.с.69). Дитина потребує періодично огляду лікарем-офтальмологом та відвідує такого лікаря, що підтверджується відповідними довідками лікаря [PERSON] салону мережі «Оптика 1.0» в м.Бровари Київської області (а.с.63-64, 66-67), на що позивач несе відповідні витрати (а.с.65, 68). Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] , він надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі своєму батькові [PERSON] , який є особою з інвалідністю ІІ групи, з 01.06.2023 року по 31.05.2024 року та отримує виплату в розмірі 1919 грн. Зазначені обставини підтверджуються довідкою ЦНАП виконавчого комітету Кролевецької міської ради від 02.08.2023 року, свідоцтвом про народження [PERSON] , довідками голови МСЕК та довідкою виконавчого комітету Кролевецької міської ради від 17.08.2023 року (а.с.30, 50, 51, 52, 53). Судом встановлено, що відповідач протягом 2022-2023 років років сплачував аліменти на утримання дитини [PERSON] , перераховувавши кошти на рахунок позивача [PERSON] , зокрема, ним здійснено такі перекази коштів: 02.12.2022 року 3015,08 грн.; 15.12.2022 року 2010,05 грн.; 03.01.2023 року 4020,10 грн.; 04.02.2023 року 3919,60 грн.; 16.02.2023 року - 3000 грн., 28.02.2023 року 4000 грн., 09.05.2023 року 2010,05 грн., що підтверджується відповідними дублікатами чеків (а.с.54-55) та не заперечується позивачем. Однак позивач бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 5 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, закон гарантує стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини в мінімальному розмірі, зокрема на одну дитину в розмірі чверті від доходів боржника. За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру, які будуть стягуватись на дитину, суд враховує стан здоров`я дитини, зокрема те, що вона має захворювання змішаний астигматизм лівого ока та потребує «Д»-нагляду у лікаря-офтальмолога, раціонального харчування (а.с. 69); матеріальне становище дитини, яке на сьогодні переважно залежить від доходів матері, яка має на утриманні також сина [PERSON] , [INFO] (а.с.62). Також суд враховує, що відповідач працездатного віку, має на утриманні батька [PERSON] (а.с.50), який є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с. 51, 52), на даний час не працює, надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі своєму батьку [PERSON] (а.с.53), є добровольцем територіальної оборони (а.с.47-48, 49). Суд бере\~до уваги\~позицію відповідача,\~те,\~що він\~в добровільному\~порядку надав\~кошти утримання\~дитині (02.12.2022\~року \~3015,08\~грн.;\~15.12.2022\~року \~2010,05\~грн.;\~03.01.2023\~року \~4020,10\~грн.;\~04.02.2023\~року \~3919,60\~грн.;\~16.02.2023\~року -\~3000\~грн.,\~28.02.2023\~року \~4000\~грн.,\~09.05.2023\~року \~2010,05\~грн (а.с.54-55),\~придбав дитині\~велосипед вартістю\~7300\~грн.\~(а.с.56,\~57),\~що не\~заперечується відповідачем,\~але для\~забезпечення інтересів\~дитини кошти\~на її\~утримання мають\~надходити регулярно\~та стабільно\~і в\~обсязі, необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки вона не повинна потерпати від суб`єктивних чи об`єктивних обставин, що складаються в житті батьків. На даний час між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дитини і позивач бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду, що не суперечить положенням ч.3 ст.181 СК України. Оцінивши надані\~сторонами на\~підтвердження своїх\~вимог та\~заперечень докази,\~виходячи з\~критеріїв розумності\~та справедливості,\~з урахуванням віку та потреб дитини, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на дитину [PERSON] ,\~ [INFO] , у розмірі 1/4 частини його\~заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Із урахуванням загальновідомих обставин про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, визначений судом розмір аліментів є справедливим і відповідатиме інтересам дитини, не порушуючи прав та інтересів відповідача. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із зміною матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може в подальшому подати до суду заяву про зміну розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Так, згідно ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З наданих суду документів підтверджується укладення позивачем договору про надання професійної правничої допомоги від 04.07.2023 року №13/23 (а.с.22-23), а згідно акту наданих послуг від 09.07.2023 року (а.с.24) та квитанції від 09.07.2023 року (а.с.25) позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. 00 коп. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1073\~грн.\~60\~коп.\~та на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп. Відповідно до\~ст.\~ст.\~180-183,\~191\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved