Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 травня 2023 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини шляхом визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем вони проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Від сумісного життя вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося і на теперішній час вони мешкають окремо, дитина залишилася проживати з відповідачем по справі. Згідно судового наказу, виданого 26 січня 2023 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області, з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття. Відповідач чинить йому перешкоди у його зустрічах та спілкуванні з сином, чим порушує його право на належне виховання дитини. Просить усунути йому перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , та визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення порядку і часу спілкування без присутності матері в наступному порядку: до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку з 12-00 год. до 18-00 год. кожної неділі, з 10-00 год.до 16-00 год. кожного понеділка та вівторка з урахуванням харчвання та денного сну за місцем проживання дитини, в присутності матері [PERSON] або без такої за домовленості сторін; місце спілкування з дитиною є місце проживання дитини, місце проживання матері батька, дитячі майданчики, парки, сквери, цирк, театри, бібліотеки, виставки, дитячі дошкільні заклади, заклади охорони здоров`я, зоопарки, санаторії, освітні заклади, музеї, заклади харчування, кінотеатри, стадіони, інші заклади, по всій території України, які будуть відвідуватись батьком з дитиною спільно з метою забезпечення її фізичного, духовного та морального розвитку та підготовки до самостійного життя; час спілкування з 12-00 год. до 18-00 год. без присутності матері дитини кожної неділі; час спілкування з 10-00 год. до 16-00 год. без присутності матері дитини кожного понеділка та вівторка; визначити право безперервного побачення та спілкування з сином, [PERSON] , [INFO] , шляхом систематичних зустрічей в місцях, помешканнях та закладах громадського дозвілля та відпочинку дітей, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька; один раз на рік батько має право на строк не більше одного місяця запросити [PERSON] , [INFO] , на його та тимчасове проживання до свого місця проживання, а також з можливістю поїхати із дитиною на відпочинок на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України, на строк не більше одного місяця, завчасно письмово попередивши про це матір дитини; кожного року батько має право проводити спільне святкування дня народження дитини (16 лютого з 10-00 год. до 16-00 год.) спільно з сином за місцем свого проживання та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей; отримати негайно інформацію від відповідача про погіршення стану здоров`я сина, зміну його перебування у навчальному закладі; стягнути з відповідача судові витрати. В подальшому, 06 липня 2023 року, позивач змінив предмет позову та надав суду позовну заяву до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини шляхом визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем вони проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Від сумісного життя вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося і на теперішній час вони мешкають окремо, дитина залишилася проживати з відповідачем по справі. Згідно судового наказу, виданого 26 січня 2023 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області, з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття. Відповідач чинить йому перешкоди у його зустрічах та спілкуванні з сином, чим порушує його право на належне виховання дитини. Через неправомірні дії відповідача він звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради з заявою про визначення способу участі батька у виховані дитини. 19 квітня 2023 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради вирішив дане питання, але не дивлячись на це, відповідач не виконує рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради, та коли він намагається зустрітися з дитиною відповідач безпідставно викликає поліцію. Просить усунути йому перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , та визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення порядку і часу спілкування: до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку з 12-00 год. до 12-00 год. кожної неділі, з 10-00 год. до 16-00 год. кожного понеділка та вівторка з урахуванням харчування та денного сну за місцем проживання дитини, в присутності матері [PERSON] або без такої за домовленості сторін; місце спілкування з дитиною є місце проживання дитини, місце проживання матері батька, дитячі майданчики, парки, сквери, цирк, театри, бібліотеки, виставки, дитячі дошкільні заклади, заклади охорони здоров`я, зоопарки, санаторії, освітні заклади, музеї, заклади харчування, кінотеатри, стадіони, інші заклади, по всій території України, які будуть відвідуватись батьком з дитиною спільно з метою забезпечення її фізичного, духовного та морального розвитку та підготовки до самостійного життя; після досягнення дитиною трьох років без присутності матері дитини з 12-00 год. до 18-00 год. кожної неділі, з 10-00 год. до 16-00 год. кожного понеділка та вівторка; визначити право безперервного побачення та спілкування з сином, [PERSON] , [INFO] , шляхом систематичних зустрічей в місцях, помешканнях та закладах громадського дозвілля та відпочинку дітей, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька; після досягнення дитиною трьох років один раз на рік батько має право на строк не більше одного місяця запросити [PERSON] , [INFO] , на його та тимчасове проживання до свого місця проживання, а також з можливістю поїхати із дитиною на відпочинок на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України, на строк не більше одного місяця, завчасно письмово попередивши про це матір дитини; кожного року батько має право проводити спільне святкування дня народження дитини (16 лютого з 10-00 год. до 14-00 год.) спільно з сином за місцем свого проживання та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, розташованих за місцем проживання дитини; отримувати негайно інформацію від відповідача про погіршення стану здоров`я сина, зміну його перебування у навчальному закладі; стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач надала суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково, а саме: визначити відповідачу спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною у вигляді зустрічей з ним один раз на тиждень у неділю з 10-30 год. до 12-00 год. в присутності матері дитини, з урахуванням режиму харчування та сну дитини, за виключенням періоду хворобливого стану дитини, несприятливих погодних умов чи іншої необхідності, викликаної інтересами самої дитини; місце зустрічей відповідача з малолітньою дитиною повинно визначатися за попередньою домовленістю з нею в телефонному режимі; позивач під час зустрічей з дитиною повинен слідкувати за його станом здоров`я, піклуватися про духовний, моральний та фізичний розвиток дитини. В іншій частині позовних вимог просить відмовити. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник відповідача адвокат Мицак Н.Т. надала суду письмову заяву про відкладення розгляду справи, оскільки вона зайнята іншому процесі. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримує висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради від 20 червня 2023 року, позовні вимоги не підтримує, покладається на розсуд суду. Суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи, оскільки в матеріалах справи є всі наявні докази по справі, відзив відповідача, цивільна справа вже відкладалася за клопотанням представника відповідача, а тому чергове відкладання розгляду справи призведе до її затягування. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач від сумісного життя мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження, видане 10 березня 2022 року Центральним відділом ДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до акту з місця проживання від 12 січня 2023 року, складеного начальником ЖРЕД-4 [PERSON] та сусідами, в квартирі [ADDRESS] з 10 квітня 2022 року мешкають [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 20 червня 2023 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області вважає за можливе усунути перешкоди [PERSON] у його спілкуванні з малолітнім [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення йому графіку зустрічей наступним чином: один раз на тиждень по неділях з 10-30 год. до 12-00 год. в присутності матері дитини з урахуванням режиму харчування та сну хлопчика, за виключенням періоду хворобливого стану сина, несприятливих погодних умов чи іншої необхідності, викликаної інтересами самої дитини; місце зустрічей [PERSON] з малолітнім [PERSON] повинно визначатися за попередньою домовленістю з [PERSON] в телефонному режимі (номери телефонів громадянина: [NUMBER] , [NUMBER] ; номер телефону громадянки: [NUMBER] ). Як вбачається з постанови судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року по справі № 204/3069/23, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно [PERSON] закрито, за відсутністю складу правопорушення. Як вбачається з постанови судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 червня 2023 року по справі № 194/662/23, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно [PERSON] закрито, за відсутністю складу правопорушення. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено,\~що кожна\~дитина має\~право на\~проживання в\~сім`ї разом\~з батьками\~або в\~сім`ї одного\~з них\~та на\~піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до\~ст.\~15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» дитина,\~яка проживає\~окремо від\~батьків або\~одного з\~них,\~має право\~на підтримання\~з ними\~регулярних особистих\~стосунків і\~прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Верховною Радою України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статтей 9,18, 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Верховною Радою України 27 вересня 1991 року держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст.\~141\~Сімейного Кодексу\~України,\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 153 Сімейного Кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до\~ч.ч.\~ 2,\~3\~ ст.\~157 Сімейного Кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 159 Сімейного Кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1\~статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Як встановлено\~в судовому\~засіданні,\~ відповідачем\~у відзиві\~не оспорюється\~той факт,\~що \~ [PERSON] за рішенням\~суду сплачує\~аліменти на\~користь [PERSON] \~на утримання\~малолітньої дитини\~ [PERSON] , [INFO] . Суд бере до уваги, що побачення [PERSON] з сином три рази на тиждень в час, зазначений позивачем, не є можливим враховуючи вік дитини. З цієї причини тривале спілкування з дитиною на дитячих майданчиках, в парках, скверах, розважальних закладах тощо, як того вимагає відповідач, не є таким, що відбуватиметься з дотриманням дитиною режиму прийому їжі, сну, проведення гігієнічних процедур тощо. Отже за доцільне, аби зустрічі батька з сином, поки він не досягне того віку, коли зможе виявляти своє бажання залишатися з ним на тривалий час, відбувалися в присутності матері і мали короткотривалий проміжок часу. З метою уникнення порушень режиму дня дитини (години сну, їжі, проведення гігієнічних процедур), вироблення у нього почуття прив`язаності до батька, доречно аби побачення дитини з батьком відбувалися систематично один раз на тиждень протягом нетривалого часу (не більше двох годин). Щодо безперервного проживання малолітнього сина по досягнення ним трирічного віку не менше місяця за місцем проживання батька, з наданням йому права їздити з сином на відпочинок в інші місцевості України, спільного святкування дня народження, то обговорення даного питання є завчасним. Адже передбачити стан фізичного та психологічного здоров`я дитини через рік неможливо. Таким чином, на даний час не підлягають задовольню позовні вимоги в цій частині, оскільки подані передчасно. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості, коли дитина досягне того віку, коли самостійно зможе перебувати з батьком без присутності матері, звернутися до суду з даними вимогами. Крім того суд враховує, що відповідач не надала суду належних та переконливих доказів того, що спілкування батька з дитиною у способи, зазначені позивачем, буде загрожувати здоров`ю дитини, перешкоджати її нормальному розвитку та суперечити найкращим інтересам дитини. Суд вважає\~за необхідне\~не з`ясовувати\~думку дитини,\~оскільки за\~свої віком\~малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , не може висловити свою думку. На підставі вище зазначеного, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та усунути [PERSON] перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , та визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення наступного порядку і часу спілкування: один раз на тиждень по неділях з 10-30 год. до 12-00 год. в присутності [PERSON] , з урахуванням режиму харчування та сну дитини, за виключенням періоду хворобливого стану дитини, несприятливих погодних умов чи іншої необхідності, викликаної інтересами самої дитини; місце зустрічей [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , повинно визначатися за попередньою домовленістю з [PERSON] в телефонному режимі. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial