Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

25 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 15 серпня 2015 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 26. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторони не підтримують, втратили почуття любові, не ведуть спільне господарство та мешкають окремо один від одного з березня 2022 року. Причиною припинення шлюбних відносин стали виїзд відповідача з дитиною за межі України в зв`язку із повномасштабним вторгненням та військової агресії російської федерації та повідомленням останньої, що вона не має намір продовжувати подружнє життя. Позивач та його представник адвокат Ямковий В.І. у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, наполягають на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов в частині розірвання шлюбу визнає, просить відмовити в частині стягнення з неї судових витрат. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Письмовими матеріалами справи встановлено, що 15 серпня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 26, що підтверджено свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено,\~що сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають однією сім`єю і не ведуть сумісне господарство з березня 2022 року, подружжя не бажало зберегти родинні стосунки, між ними встановились неприязні взаємовідносини. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то, на підставі ч. 1ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536.80 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору при подані позову, тобто 536.80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved