Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Волочиська районна державна адміністрація Хмельницької області, як орган опіки та піклування, в якому просить зобов`язати відповідача не чинити перешкод в спілкуванні з їхнім неповнолітнім сином - [PERSON] , [INFO] , встановивши порядок його участі у вихованні та спілкуванні з сином щосереди з 16 год. до 18 год. четверга щотижня та в 2 та 4 суботу з 11 год. до 19 год. неділі щомісяця, за місцем постійного проживання позивача в м. Волочиську Хмельницької області. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що у нього з [PERSON] є малолітній син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу з відповідачкою у них почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони [PERSON] та осіб, які проживають разом із його сином, стосовно неможливості його нормального спілкування з дитиною. Вказує, що всі його намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводять до конфліктів. Відповідач безпідставно відмовляє йому в наданні можливості спілкування з [PERSON], займатись його вихованням і чинить йому в цьому всілякі перешкоди. Весь час він намагався налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь у його вихованні, утриманні, розвитку його здібностей та забезпечувати всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Позивач зазначає, що з метою усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і вирішення спору відповідно до норм чинного законодавства та визначення способів участі у вихованні малолітньої дитини та спілкуванні з нею, він звертався з відповідною заявою до органу опіки та піклування Волочиської районної державної адміністрації, розпорядженням якої йому було встановлено порядок участі у вихованні сина. Однак, відповідач відверто ігнорує виконання розпорядження Волочиської РДА, чинить перешкоди в побаченні з сином, позбавляє можливості особистого спілкування з дитиною, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В ході судового розгляду судом було замінено третю особу без самостійних вимог - Волочиську районну державну адміністрацію Хмельницької області, як орган опіки та піклування, на третю особу без самостійних вимог - службу у справах дітей Волочиської міської ради Хмельницької області. Позивач [PERSON] в судове засідання 25 жовтня 2023 року не з`явився, подавши суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги задовольнити. Опитаний раніше в судовому засіданні, [PERSON] позов підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити. Зазначив, що відповідачем йому створюються перешкоди у спілкуванні з дитиною, а він бажає спілкуватись та брати участь у вихованні сина, на що має право. Представник позивача [PERSON] , опитаний в судовому засіданні раніше, позов підтримав з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання 25 жовтня 2023 року не з`явилися, про час та місце проведення судових засідань неодноразово повідомлялись. Від представника [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи 25 жовтня 2023 року у зв`язку з його зайнятістю в розгляді іншої справи. Вказана заява задоволенню не підлягає, враховуючи відсутність поважних причин для відкладення розгляду справи та систематичність подання представником заяв про відкладення розгляду справи з різних причин. Крім того, стороною відповідача викладено письмово позицію по суті позову. У поданому відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначила, що відповідно до акта обстеження умов проживання Волочиської міської територіальної громади за № 211 від 29 жовтня 2020 року дитина [PERSON] проживає з нею та бабусею [PERSON] по [ADDRESS] , відвідує Волочиську ЗОШ № 5. Розпорядження Волочиської РДА від 04 березня 2019 року за № 69/2019-р про порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною вона виконувала, невиконання розпорядження відбувалось самим батьком. Після відвідин батька та перебування у нічний час у його сім`ї син плакав, просив, щоб мама його забрала додому, що підтверджується обстеженням психолога [PERSON] у період з 28 по 30 жовтня 2020 року. Відповідно до обстеження дитина не хоче ночувати в тата. Крім того встановлено, що дитина хоче приходити лише вдень до тата, бо там є приставка, яку йому подарували на день народження і не дозволяють забрати додому, тільки у батька він може нею гратися. В даному випадку вбачаються маніпуляції батька [PERSON] щодо своєї дитини, а не бажання виховувати та спілкуватись зі своїм сином. Необхідно зазначити, що позивач одружений, на початку липня 2020 року у нього народилась дитина. Зміни в сім`ї позивача можуть негативно впливати на [PERSON], враховуючи, що батько раніше не приділяв йому належної уваги та піклування, а з появою маленької дитини у нього тим більше не буде вистачати часу та бажання. На даний час дитина відвідує щовівторка та щочетверга з 16 год. до 17 год. танцювальний гурток «Браво», а також щосуботи з 09 жовтня 2020 року о 14 год. проходить ментальну арифметику, що підтверджується довідкою Академії розвитку інтелекту від 28 жовтня 2020 року. Також важливо те, що позивач постійно вчиняв психологічне та фізичне насильство по відношенню до неї при їх спільній дитині, що підтверджується інформацією щодо викликів на лінію «102» за 2016-2019 рік від 11 грудня 2019 року. Отже, враховуючи ставлення батька [PERSON] до виконання своїх обов`язків, його поведінку у сім`ї, до неї та спільного сина, вік [PERSON] , зайнятість дитини у шкільному та позашкільному навчанні, з врахуванням думки сина для забезпечення найкращих його інтересів, позовні вимоги підлягають задоволенню частково - у встановленні порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] щонеділі з 11 год. до 19 год. за місцем його проживання з урахуванням інтересів сина. У відповідь на відзив [PERSON] вказав, що відповідач умисно намагається довести, що він своєю протиправною поведінкою негативно впливає на виховання та розвиток сина. Заявлені вимоги про спільне перебування із сином аж ніяк не вплине на відвідування сином танцювального гуртка та Академії розвитку інтелекту, оскільки він сам зможе проводити сина на ці заняття і це навпаки ще більше зможе їх зблизити і подружити. Долучені [PERSON] до відзиву матеріали про реєстрацію викликів працівників поліції підтверджують факт протиправної поведінки саме [PERSON] , яка 18 грудня 2016 року спричинила йому ножове поранення лівої руки на зап`ясті, та захищаючись від протиправних дій [PERSON] він був вимушений застосовувати до неї силу, заподіявши тілесні ушкодження. Відповідач [PERSON] подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому вказала, що долучена нею інформація з Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області про виклик на лінію «102» за 2016-2019 рік від 11 грудня 2019 року про події за 18 грудня 2016 року вказує на протиправну поведінку позивача щодо неї. Дані обставини підтверджуються виписним епікризом від 18 грудня 2016 року за № 7948, згідно з яким внаслідок побиття вночі з суботи на неділю чоловіком, отримала підвивих щелепи, струс головного мозку, ангіоспазм СОД. При огляді були виявлені численні садна голови, грудної клітки, верхніх кінцівок, підшкірна гематома в ділянці скроні справа, біль голови та грудної клітки. На той час дитині було 3 роки та 7 місяців, що не зупинило позивача вчиняти протиправну поведінку щодо [PERSON] . Також, при побаченні з дитиною на вулиці позивач не підходив до [PERSON] , не цікавився його здоров`ям, намірами, а віддавав перевагу спілкуванню зі своїми друзями. Окрім того, в новорічні свята 2020-2021 років (день Святого Миколая, святкування Нового Року) позивач не виділив часу для спілкування з дитиною. Позивач двічі відвідав ЗОШ № 5 для з`ясування питань, хто водить [PERSON] до школи та чи відвідує він школу, проте [PERSON] не цікавився успіхами дитини та не бажав з ним побачення, спілкування, що підтверджує небажання позивача приймати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Важливою обставиною є обстеження дитини психологом [PERSON] у період з 28 по 30 жовтня 2020 року, відповідно до якого дитина не хоче ночувати в тата. Крім того, вбачаються маніпулятивні дії зі сторони позивача щодо дитини, що виражаються в притриманні приставки, яку [PERSON] подарували на день народження і не дозволяють забрати додому, і тільки у батька він може нею гратися. Також, [PERSON] були подаровані ще інші іграшки, якими він грався у себе вдома, які в подальшому виявились у [PERSON] , які він не повернув дитині, що вказує на недружелюбне відношення до дитини. Відповідач заперечує проти зазначеного позивачем способу його участі у вихованні дитини [PERSON] , посилаючись на те, що ночівля в батька на даний час не відповідає інтересам дитини, оскільки син не хоче ночувати у батька, окрім того, зміни в сім`ї позивача можуть негативно вплинути на [PERSON], враховуючи, що батько раніше не приділяв йому належної уваги та піклування, а з появою у нього маленької дитини тим більше у позивача не буде вистачати часу та бажання на увагу та піклування за сином. Представник третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей Волочиської міської ради Хмельницької області Комаровська Н.М.в судове засідання 25 жовтня 2023 року не з`явилася, у поданій раніше заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності. Опитана в минулих судових засіданнях представник третьої особи вказала, що при обстеженні умов проживання дитини [PERSON] вказав, що хоче жити з мамою і молодшим братиком, зі слів дитини - він боявся лишатися в тата. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 16 березня 2023 року пояснив, що він є товаришем [PERSON] вже 10-15 років, а відповідача [PERSON] знає також давно, вони сусіди. [PERSON] не спілкувався з сином, бо відповідач не допускала його. Підтверджує, що [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 10 квітня 2023 року пояснив, що він є другом позивача вже 20 років. [PERSON] спокійний та хоче бачити свою дитину. [PERSON] спочатку надавала можливість бачитись з дитиною, а потім перестала. Дитина ночувала в батька давно, років 3-4 назад. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принциповим є положення про те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У п. 6 Декларації проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно із ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч. 3 ст. 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 153 та ст. 155 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою.Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. В силу ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тож, наведені норми матеріального права дають підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що сторони з 15 листопада 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого відповідач [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON] . Батьком дитини є позивач. Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8-9). Розпорядженням Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області № 69/2019-р від 04 березня 2019 року встановлено порядок участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] щосереди з 16 год. до 18 год. четверга, щосуботи та щонеділі. Місце зустрічі з дитиною визначається за взаємною згодою батьків (а.с. 10). Відповідно до складеного головними спеціалістами служби у справах дітей райдержадміністрації акту обстеження умов проживання дитини від 02 грудня 2020 року за адресою: [ADDRESS] , дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з бабусею [PERSON] , мати [PERSON] перебуває в Італії, для дитини створені належні умови для проживання, розвитку та виховання (а.с. 61). Згідно із складеним головними спеціалістами служби у справах дітей райдержадміністрації акту обстеження умов проживання дитини від 27 листопада 2020 року за адресою: [ADDRESS] , у даній квартирі проживає батько - [PERSON] із дружиною [PERSON] та дитиною [PERSON] . У квартирі є дві житлові кімнати, наявні меблі, місце для сну та занять. Сім`я забезпечена усім необхідним для життя та здоров`я (а.с. 62). З висновку психолога Вітязь Л.В. , складеного за результатами 5 зустрічей з [PERSON] , а також 1 спільної зустрічі з [PERSON] і його мамою, та 1 спільної зустрічі з [PERSON] та батьком вбачається, що Нікіті дуже необхідне відчуття «основи» - повноцінна сім`я. Неповага батька [PERSON] до колишньої дружини та до сина викликає у [PERSON] подібну реакцію - неповагу та страх до батька. Неповага та страх [PERSON] до батька і призводить до небажання хлопчика зустрічатися із [PERSON] (а.с. 109-110). Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 грудня 2021 року було зобов`язано службу у справах дітей Волочиської міської ради надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору та про встановлення порядку участі [PERSON] у спілкуванні з неповнолітньою дитиною: [PERSON] , [INFO] (місце фактичного проживання дитини - [ADDRESS] ), на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батька та матері, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Окрім цього, надати суду акт обстеження матеріально-побутових умов життя дитини (а.с. 142). Згідно із відповіддю начальника служби у справах дітей Волочиської міської ради Степанюк І. № 6 від 13 січня 2022 року, на даний час немає змоги надати письмовий висновок щодо розв`язання спору та про встановлення порядку участі [PERSON] у спілкуванні з дитиною, так як мати [PERSON] із сином [PERSON] перебувають за межами України (а.с. 147). Також, згідно із повідомленням начальника служби у справах дітей Волочиської міської ради Степанюк І. № 164 від 20 квітня 2022 року, громадянка [PERSON] тимчасово проживає за межами України в м. Рим, країна Республіка Італія, куди виїхала з сином [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради від 15 грудня 2021 року № 660 щодо визначення місце проживання дитини, для її тимчасового виїзду за межі України. У зв`язку із цим, неможливо встановити умови проживання дитини та матері, ставлення батьків до дитини та інші обставини, які враховуються для надання відповідного висновку. Отже, орган опіки та піклування Волочиської міської ради не в змозі розглянути питання та надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору про встановлення порядку участі [PERSON] у спілкуванні з дитиною - [PERSON] (а.с. 154). Рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради від 15 грудня 2021 року № 660 про затвердження висновку служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , для тимчасового виїзду за межі України, затверджено висновок служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] для її тимчасового виїзду за межі України (а.с. 175). Згідно із повідомленням головного спеціаліста служби у справах дітей Волочиської міської ради Кабанюк Н. № 27 від 09 січня 2023 року, громадянка [PERSON] тимчасово проживає за межами України в м. Рим, країна Республіка Італія, куди виїхала з сином [PERSON] . Отже, орган опіки та піклування Волочиської міської ради не в змозі розглянути питання та надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору про встановлення порядку участі [PERSON] у спілкуванні з дитиною - [PERSON] (а.с. 191). Також, згідно із повідомленням начальника служби у справах дітей Волочиської міської ради Степанюк І. № 247 від 11 квітня 2023 року, неможливо забезпечити проведення оцінки потреб батьків з метою встановлення здатності матері, батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляд за нею, неможливо врахувати особисту прихильність дитини до кожного з батьків, стан здоров`я дитини, фактів вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності, також провести бесіду з мамою, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстежити умови проживання дитини, батьків та інші вагомі обставини, оскільки громадянка [PERSON] разом із дитиною [PERSON] на даний час проживає за межами України (а.с. 217). Так, в силу положень ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Разом із цим, Верховний Суд у своїй постанові від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначив, що висновок органу опіки та піклування не є обов`язковим для суду, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Також, упостанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 559/1215/19-ц (провадження № 61-8348св22) Верховний Суд зазначив, що висновок органу опіки та піклування є документом, який подається для прийняття відповідного рішення судом, тобто він є доказом у цивільній справі, який підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору виконує допоміжну функцію при вирішенні спорів, які стосуються прав та інтересів дітей, та спрямований передусім на отримання максимальної інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення конкретного спору, оскільки орган опіки та піклування має повноваження встановлювати відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні тощо. Аналіз викладеного свідчить, що письмовий висновок органу опіки та піклування не є обов`язковим для суду, він не має наперед встановленої сили чи переваги над іншими доказами. Сам по собі висновок не є достатнім доказом, тому рішення можна винести без нього, з урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що позивач бажає спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, він не позбавлений батьківських прав щодо сина [PERSON] , має постійне місце проживання, в якому створені належні умови для проживання. Орган опіки та піклування Волочиської міської ради на час розгляду справи не має змоги надати письмовий висновок щодо розв`язання спору та про встановлення порядку участі [PERSON] у спілкуванні з дитиною, так як відповідач [PERSON] разом із сином [PERSON] перебувають за межами України. З урахуванням наведених обставин, досліджених доказів та найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, а також враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства, що передбачають безумовне право батька на безперешкодне спілкування з дитиною, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Суд вважає, що для відновлення порушеного права позивача необхідно визначити способи його участі у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , з урахуванням віку малолітнього [PERSON] , принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, забезпечення найкращих інтересів дитини, наступним чином: побачення щонеділі щомісяця з 11 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері, за місцем постійного проживання батька, з урахуванням бажання дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у розмірі 840грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial