Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

25 квітня 2023 року на адресу суду з Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. 04 квітня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. В позовній заяві зазначила, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, але відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.11.2012 року, шлюб розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається на психолого-педагогічному факультеті Комунального закладу "Харківська гуманітарно-педагогічна академія" Харківської обласної ради на денній формі навчання на бюджетній основі. Дочка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка не має змоги самостійно утримувати дочку, остання потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідач інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує, отже, має можливість надавати грошову допомогу на утримання дочки. Тому позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання. Відповідно до ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.04.2023 року цивільна справа № 541/1115/23 направлена до Великобагачанського районного суду Полтавської області за підсудністю (а.с. 22). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2023 року головуючим суддею по справі №\~541/1115/23 визначено суддю Великобагачанського районного суду Полтавської області Ячало Юрія Івановича (а.с. 24). Ухвалою суду від 27.04.2023 року позовну заяву [PERSON] від 30.03.2023 року залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали (а.с. 25). 08 травня 2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Албул Т.В. направила до суду уточнену позовну заяву про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, яка продовжує навчання (а.с. 28-29). Ухвалою суду від 30.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 35), ухвалою суду від 03.07.2023 року справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 51). 11.07.2023 року від відповідача [PERSON] засобами поштового зв`язку надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилався на те, що позовні вимоги позивача визнає частково, він не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/45 частина його доходу або у твердій грошовій сумі 2 тисячі гривень щомісячно. У відзиві зазначав, що його донька на даний час навчається дистанційно, а тому не потребує витрат на проїзд та проживання в гуртожитку. З приводу придбання книг та навчальної літератури зазначає, що всім необхідним студентів забезпечує навчальний заклад, тому на придбання літератури кошти не потрібні. Зазначав також, до мати, дід та баба його доньки мають дохід він магазинів, СТО та пунктів шино монтажу, а також займаються готельно-ресторанним бізнесом, а дочка особисто допомагає їм, прибираючи в номерах, готуючи їжу, виконуючи роботу, яку доручають їй старші, отже має свій прибуток, а тому не потребує матеріальної допомоги (а.с. 63-66). 25.07.2023року на адресу суду від третьої особи [PERSON] надійшли пояснення щодо відзиву відповідача, в яких третя особа зазначає, що посилання відповідача стосовно того, що його донька має дохід від бізнесу діда та баби є необґрунтованим та не доведеним. Вона та її мати, позивачка по справі [PERSON] є внутрішньо-переміщеними особами, які вимушені були покинути місце проживання в м. Харків та переїхати до сел. Велика Багачка Полтавської області. Позивачка на даний час не працює, не має постійного доходу, утримує дочку самостійно. Третя особа на даний час навчається на денній формі навчання та має високі досягнення у навчанні, а це зумовлено тим, що в підготовці до навчання використовую на лише підручники, які їм надані для користування, а й опрацьовує додаткову спеціальну літературу, яка відсутня в бібліотеках. Крім того навчання онлайн потребує використання сучасного технічного оснащення. Третя особа, хоча і навчається онлайн, вона користується громадським транспортом з метою відвідання спеціальних тренінгів та спеціалізованих заходів по навчальній програмі. Щодо посилання на відповідача на те, що аліменти повинні стягуватися в твердій грошовій сумі, то судова практика зазначає, що розмір аліментів може визначатися в твердій грошовій сумі в тих випадках, коли платник аліментів має нерегулярний дохід. Оскільки відповідач має стабільний дохід, то позивач просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу). Щодо довідки-розрахунку наданої відповідачем про розмір грошового забезпечення, то третя особа вважає, що вказаний документ не може бути підставою для визначення розміру всіх доходів відповідача (а.с. 147-151). 28.07.2023 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на пояснення третьої особи від 25.07.2023 року в яких відповідач зазначав, що третя особа жодного разу не зверталася до нього з проханням надати їй матеріальну допомогу для задоволення потреб, пов`язаних з навчанням, відповідачу нічого не відомо про використання тих коштів, що надавав у якості аліментів на дитину. Вважає, що дистанційна форма навчання вивільняє достатню кількість часу для часткової трудової зайнятості третьої особи, держава сплачує їй допомогу, як внутрішньо-переміщеній особі. Посилався на те, що родина третьої особи, займається підприємницькою діяльністю, але це твердження не можливо довести, так як ніхто із членів родини в належний спосіб не зареєстрований, як підприємець. Відповідач зазначив, що не має наміру приховувати свій дохід, а навпаки направив довідки-розрахунки на адресу суду з метою доведення високого рівня доходу. Твердження третьої особи, що вона потребує додаткових витрат на проїзд на тренінги та спеціальні заходи, відвідування музеїв, театрів та творчих заходів, які проводять діяльність на платній основі, навряд чи передбачено навчальною програмою вишу, і точно не підтверджено матеріалами справи (а.с.153-154). Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, направляла на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 44). Третя особа [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, направляла на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача підтримувала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 42). Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, в судовому засідання просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, посилався на обставити викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на пояснення третьої особи. Суд, заслухавши відповідача по справі, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.11.2012 року, яке набрало законної сили 30.11.2012 року, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 25.09.2004 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а/з 357) розірвано (а.с. 5). Відповідач [PERSON] є батьком третьої особи [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова (а.с. 4). Третя особа [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою особою, якій не виповнилося 23 роки (а.с. 4, 43). Третя особа [PERSON] навчається на денній формі навчання за бюджетні кошти на психолого-педагогічному факультеті Комунального закладу "Харківська гуманітарно-педагогічна академія" Харківської обласної ради, зарахована наказом №\~108-од від 08.09.2022 року з 15.09.2022 року, кінцевий термін навчання з 31 травня 2026 року (а.с. 6). Третій особі [PERSON] 23 роки виповниться 22 березня 2028 року. Відповідно до довідки від 18.05.2022 року позивач [PERSON] , [INFO] взята на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 11). Відповідно до довідки від 18.05.2022 року третя особа [PERSON] , [INFO] взята на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 12). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта сформованої 05.07.2023 року, пошук за частковим співпадінням, [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку належить земельна ділянка площею 0,12 га, кадастровий номер 6322080904:06:000:0063 та відповідно до свідоцтва про право власності на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 72,3 кв.м. (а.с. 90-91). Відповідно до довідки-розрахунку розміру щомісячного грошового забезпечення (не враховуючи премії) [PERSON] станом на складання даної довідки від 06.07.2023 року, становить 92662,30 грн. (а.с. 67-68). Відповідно до довідки-розрахунку розміру щомісячного грошового забезпечення (не враховуючи премії) [PERSON] починаючи з 14.08.2023 року від 06.07.2023 року, становить 98746,35 грн. (а.с. 69-70). Відповідно до витягу з наказу № 28-к/ДСК-УП від 30.12.2022 року про призначення в порядку просування по службі, призначено з 02.01.2023 року, у порядку просування по службі, як переможців конкурсу на вищу посаду, з випробувальним строком три місяці: лейтенанта Бюро економічної безпеки України [PERSON] на посаду заступника керівника підрозділу керівника відділу Бюро економічної безпеки України (код посади 4.4.1.307) (а.с. 71). Відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] , яка заповнена 25.03.2010 року відповідач [PERSON] з 20.11.2021 року прийнятий на службу в Бюро економічної безпеки України (а.с. 72-74). Відповідно до довідки № 60 від 06.07.2023 року [PERSON] відповідно до розпорядження Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області від 06.03.2019 року надано допуск до державної таємниці за формою 2 (два) (а.с. 75). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , шлюб зареєстрований 09 березня 2019 року (а.с. 181). Відповідач по справі [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 182). Відповідно до довідки № 96 від 05.07.2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю "УК ТАЙМ СЕРВІС", [PERSON] , [INFO] спільно з дружиною [PERSON] , [INFO] та донькою [PERSON] , [INFO] постійно проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с. 89). На даний час третя особа [PERSON] дочка сторін по справі навчається у навчальному закладі, що зумовлює батьків на додаткові витрати пов`язані з її навчанням та утриманням. Відповідно до ст. 198 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки заперечує. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що його повнолітня донька має власний дохід від того, що її дід та баба, а також мати позивачка по справі займаються підприємницькою діяльністю, а дочка допомагає їм готуючи їжу, прибирає номери житлових кімнат, які родина здає для проживання. Сам факт того, що дід і баба займаються підприємницькою діяльністю та мають прибутковий бізнес жодним чином не впливає, як на право повнолітньої дитини, яка продовжує навчання на отримання аліментів так і на їхній розмір. Суд вважає, що стороною позивача не доведено по суду, що третя особа по справі його дочка [PERSON] отримує власний дохід. Суду не надано належних доказів, що вказують на розмір і походження такого доходу. Повнолітня дочка сторін навчається на денній формі навчання, судом не встановлено наявності у неї своїх доходів, і більш того достатніх доходів для свого утримання. Тобто встановлено потреби у матеріальній підтримці батьків. Зважаючи на норми чинного законодавства. та матеріали справи, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя повнолітньої дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо посилання відповідача [PERSON] на те, що у разі якщо судом буде встановлено факт того, що повнолітня дочка потребує матеріальної допомоги, то він згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., то суду зазначає, що відповідно до частини третьої ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів визначений позивачем при поданні позовної заяви до суду і суд не вбачає за собою права на зміну даного способу самостійно. Як вбачається з матеріалів справи та уточненої позовної заяви зокрема, позивачка по справі [PERSON] звернулася до суду про стягнення з відповідача [PERSON] на користь повнолітньої дочки [PERSON] , 2005 року народження, аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання, отже суд при розгляді справи не може вийти за межі позовних вимог заявлених позивачем і розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог. Щодо аргументу відповідача, що частка від отриманого ним доходу у виді заробітної платні є досить значною для повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, з огляду на надані до суду розрахунки щодо заробітної плати відповідача, які знаходяться в матеріалах цивільної справи, то даний аргумент суд сприймає, як підтвердження того, що відповідач по справі має на час розгляду справи в суді надавати матеріальну допомогу. Суд, звертає увагу на те, що звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти, якщо навіть його дитина і має якийсь дохід, чинним законодавством не передбачено і не є підставою для звільнення від передбаченого\~статтею 199 СК України\~обов`язку батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. За змістом\~статті 199 СК України\~законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. У зв`язку з вищенаведеним, для суду наявні підстави для задоволення вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання [PERSON] . Щодо розміру частки, яка стягуватиметься на підставі даного судового рішення, то суд визначає її розмір\~1/6. При визначенні розміру частки суд враховує, що [PERSON] навчається на бюджетній основі, відтак, не позбавлена права отримувати стипендію, у зв`язку з чим твердження позивача щодо того, що позивач несе витрати на оплату навчання, не є слушними. Суд також враховує те, що позивач не несе витрат на проживання доньки у гуртожитку, оскільки [PERSON] на даний час разом з матір`ю є внутрішньо переміщеними особами та проживають у селищі Велика Багачка Полтавської області, навчається дистанційно, без фізичної присутності здобувача у навчальному закладі, що приймається судом, як загальновідомий факт. Таким чином, на переконання суду, визначення розміру аліментів у частці від заробітку\~1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача, оскільки такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 1 ст. 199 СК України). Досліджені у судовому засіданні інші докази по справі не спростовують висновків суду. Згідно положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що він має пільги при сплаті судового збору. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial