Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька. В обґрунтування позову зазначає, що він є непрацюючим пенсіонером, інвалідом 2 групи, довічно. Єдиним доходом являється його пенсія, проживає один. 24.08.2023 переніс операцію, на яку витратив 25 000 грн.. Більшу частини пенсії витрачає на ліки, тому на харчування ледь вистачає коштів. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти в розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно, для підтримки його матеріального стану, здоров`я та життя. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на вимогах позову наполягає, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач\~\~до суду\~\~не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки\~\~не повідомила, відзив\~\~на позов не надала інших клопотань до суду не надходило. У разі ненадання\~\~відповідачем відзиву\~\~у встановлений судом\~\~строк\~\~без\~\~поважних причин\~\~суд вирішує справу за наявними матеріалами (стаття\~\~178 ч.8 ЦПК України). Враховуючи вимоги\~ст.280 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим\~\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів,\~\~за одночасного існування\~\~таких умов: відповідач\~\~належним\~\~чином\~\~повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з"явився в судове засідання\~\~без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти\~\~такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.8\~ст.279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] , батьками якої є: позивач [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 11.09.2023, [PERSON] [INFO] , змінила прізвище на " [PERSON] " 17.10.2014 (а.с.24). Позивач [PERSON] є пенсіонером по інвалідності 2 групи загальне захворювання, з 11.06.2015 довічно, та отримує пенсію, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с.9). З довідки про доходи ГУ ПФУ у Київській області від 30.08.2023 вбачається, що [PERSON] за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 отримав пенсію грошові у розмірі 29708,08 грн. (а.с.7). Згідно витягу № 2387 від 31.08.2023, [PERSON] в [ADDRESS] зареєстрований один. (а.с.6). У Таращанському ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) починаючи з 20.10.2006 по 30.06.2010 перебувало ВП № 2591207 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в сумі 170 грн.. 21.07.2010 на підставі повного утримання аліментів , виконавче провадження закінчено. Станом на 31.08.2023 [PERSON] не є боржником у відділі по аліментах, що підтверджується довідкою від 31.08.2023 (а.с.10). З виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] № 164015/902, вбачається, що останній був госпіталізований в КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» з 22.08.2023 по 28.08.2023. У плановому порядку проведено оперативне втручання 24.08.2023: лапароскопічна ЕТЕР (а.с.12). Згідно з частиною третьою\~статті 181 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої\~статті 205 СК України\~суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Водночас у\~статті 192СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За правилом\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як роз`яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Таким чином, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Відповідно до ч. 1 ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.\~76, ч.1,\~2\~ст.77, ч.2 ст.\~78, ч.1 ст.\~95ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст.\~81, ч.1 ст.\~89 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Співвідношення доходу позивача до встановленого законодавцем розміру прожиткового мінімуму має суттєве значення під час вирішення спору за вимогами, пред`явленими на підставі статей\~202,\~205 СК України, які визначають підстави виникнення обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та порядок визначення розміру присуджених аліментів. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі № 210/2171/16-ц (провадження № 61-20845св18). Так, судом встановлено, що [PERSON] є непрацездатним та потребуючим матеріальної допомоги особою, яку дочка - відповідач у цій справі, не надають, врахувавши відсутність підстав, передбачених частиною першою\~статті 204 СК України\~для звільнення відповідача від обов`язку утримувати свого батька, суд, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини\~усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.09.2023 і довічно. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60грн.

Outcome: approved