Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 20.09.2023, ухваленому в порядку спрощеного позовного провадження у справі №642/3541/23, позовні вимоги [PERSON] до Селидівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, Комунального некомерційного підприємства «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради», третя особа Селидівська міська рада, про часткове визнання протиправним та часткове скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено, визнано незаконним та скасовано п.2 розпорядження Селидівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 13.02.2023 № 74 к, поновлено [PERSON] на посаді директора Комунального Некомерційного Підприємства «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради» з 13 лютого 2023 року, стягнуто з Комунального Некомерційного Підприємства «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.02.2023 по 20.09.2023 у сумі 512\~342 грн.; допущено негайне виконання рішення суду щодо поновлення на роботі [PERSON] 22.09.2023 позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме просила допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення всієї суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, на підставі п.2 ч.1, ч.2 ст. 430 ЦПК України. Ухвалою суду від 02.10.2023 заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду в судовому засіданні без виклику сторін. Від представника Комунального некомерційного підприємства «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради» надійшли заперечення проти заяви позивача, в яких представник вказав, що положеннями п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України передбачені обов`язкові види негайного виконання судового рішення, а саме присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; в той час, положеннями ч.2 вказаної статті передбачена можливість суду допустити негайне виконання рішення суду у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. При цьому, частина 2 ст. 430 ЦПК України не є обов`язковою, а є факультативною, і її застосування судом можливе у виключних обставинах. Таких обставин позивачем в заяві не зазначено. Крім того, просив звернути увагу на те, що КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради» визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Донецької області; лікарня фінансується з державного бюджету, сума заробітної плати, яка підлягає стягненню в розмірі 512\~342.00 грн. є значною, тому негайне виконання щодо стягнення саме всієї такої суми може негативно вплинути на функціонування та роботу лікарні та на права медичних працівників, та пацієнтів. На підставі викладеного, просив відмовити в задоволенні заяви позивача. Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку. Велика Палата ВС від 08.02.2022 в постанову у справі №755/12623/19 дійшла висновку, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Пунктом 4 ч.1 ст.270\~ЦПК\~України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430\~цього Кодексу. Згідно ч.1\~ст.\~430\~ЦПК України,\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про: 2)\~присудження працівникові\~виплати заробітної\~плати,\~але не\~більше ніж\~за один\~місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. В рішенні суду від 20.09.2023 судом не вирішено питання щодо негайного виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку (заробітної плати). Частиною 2 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Тобто частиною 1 ст. 430 ЦПК України передбачено обов`язкові підстави негайного виконання судового рішення, в той час, положення ч.2 ст. 430 ЦПК України вказують не на обов`язок, а на право суду допустити негайне виконання рішення суду у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів. При цьому, такий спосіб негайного виконання судового рішення у вигляді стягнення всієї суми боргу має винятковий характер та має бути зумовлений обґрунтованими/виключними причинами та підставами. Позивачем, в свою чергу, у своїй заяві таких обставин не наведено. Також суд враховує, що КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради» є комунальним закладом охорони здоров`я і відноситься до об`єктів критичної інфраструктури, а тому стягнення одразу всієї суми боргу перед позивачем може спричинити негативні наслідки для відповідача як для бюджетної установи. Враховуючи викладене, заява позивача підлягає частковому задоволенню, а тому суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, а саме допустити негайне виконання рішення в частині виплати позивачу заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, згідно положень п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України та п.4 ч.1 ст. 270 ЦПК України, в іншій частині вимог позивача необхідно відмовити.

Outcome: partial