Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

16 червня 2023 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява представника відповідача [PERSON] у справі №308/12113/22 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 квітня 2023 року у справі №308/12113/22 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група`ТАС», треья особа [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожгьо-транспортної пригоди . В обґрунтування заяви зазначає, що не був присутнім під час розгляду справи та оголошення рішення. Крім того пвідповідачу не була направлена ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява. Копію рішення сторона відповідача отримала 16.05.2023 року. Крім того зазначає, що у судом при ухвалені рішення не було звернуто увагу на деякі важливі для ухвалення рішення у вказаній справі моменти, які мають істотне значення для справи. В судове засіданні 25.10.2023 року представник відповідача Ніколаєв В.В. не з`явився, подав заяву про проведення розгляду у відсутності представника; позивач в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду, повідомлявся у встановлено порядку, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надходило; представник третьої соби адвокат Дрюченко О.С. подав заяву про проведення розгляду справи у його відсутності , просив у задоволенні заяви відмовити. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд заяви за відсутності сторін та третьої особи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~не здійснюється. Суд, розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи №308/12113/22, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи №308/12113/22 встановлено, що 27.04.2023 судом ухвалено заочне рішення, яким задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група`ТАС», треья особа [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожгьо-транспортної пригоди. Стягнуто із Приватного акціонерного товариства «Страхова Група`ТАС» на користь [PERSON] 52 967 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот шістдесят сім) гривень 97 коп. у відшкодування шкоди, а також 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні) 40 коп у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Зі змісту ст. 284 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Як установлено з матеріалів справи №308/12113/22, про розгляд справи відповідач повідомлявся судом належним чином, шляхом надіслання поштової кореспонденції на адресу за місцем знаходження. Поштовий конверт, в якому відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви на адресу суду в зворотньому напрямку не повернувся, разом з тим копію рішення суду за цією ж вказаною у позові адресою відповідач отримав у розумні строки, про що сам зазначив в ухвалі. Отже, судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про час та місце проведення судового розгляду. Частиною 1 статті 288 ЦПК України\~передбачено, що заочне рішення може бути скасоване судом, що його ухвалив, лише при сукупності таких умов: 1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, 2) не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і 3) докази, на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Третю умову слід розуміти таким чином, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення посилається на такі обставини та на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку, ухвалив би принципово інше рішення. У своїй заяві відповідач посилається на неможливість прибути в судове засідання через відсутність надходження ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви та неврахування судом при ухваленні рішення істотних моментів які мають важдиве значення при вирішенні вказаногос спору. Разом з тим, заявник у заяві про перегляд заочного рішення не навів та не додав на підтвердження достатніх доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і могли б спростувати висновки суду по суті даного спору, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті. Крім того на підтвердження вказаних в заяві про перегляд заочного рішення обставин, не долучають жодного доказу. У відповідність до ч. 4 ст. 10\~ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х). Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними. Таким чином, враховуючи, що оскільки відповідач не надав жодних доказів щодо поважності причин неявки в судові засідання та докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Частиною 4\~ст. 287 ЦПК України\~передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed