Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі - АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, обґрунтовуючи свій позов тим ,що надає послуги з централізованого опалення відповідачу за адресою: [ADDRESS] , але відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.03.2015 року по 30.11.2021 року в сумі 15458, 06 грн. Вказану суму заборгованості по оплаті за послугу з централізованого опалення, плату за абонентське обслуговування в сумі 7,01 грн., а також 3% річних в сумі 1377,64 грн., та інфляційні втрати в сумі 3533,95 грн. позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 04 березня 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Заочним рішенням суду від 18 липня 2022 року позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» задоволено. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року за заявою відповідача скасовано заочне рішення від 18 липня 2022 року. \~ \~ \~ \~Відповідач до суду надала відзив на позовну заяву. В задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на те, що за адресою де виникла заборгованість, вона фактично не проживає, з 01.12.2021 року знята з реєстрації. В період з 01.03.2015 року по 30.11.2021 рік фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Крім того, сума заборгованості нарахована поза межами строку позовної давності. \~ \~ \~ \~У відповіді на відзив представником позивача зазначено, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, зобов`язання відповідача в умовах неукладеного договору про надання послуг з централізованого опалення виникає на підставі дії законів, що регулюють вказані правовідночини, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє останнього від цивільно-правової відповідальності. Вважає, що заявлені вимоги повинні бути задоволені в повному обсязі, а доводи відповідача відхилені. \~ \~ \~ \~В ході розгляду справи у судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснивши фактичні обставини справи. \~ \~ \~ \~Відповідач проти позову заперечула в позому обсязі, оскільки за вказаною адресою вона не проживала, комунальними послугами не користувалась. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних мотивів. \~ \~ \~ \~Згідно\~статті 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень\~статті 68 ЖК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, відповідач [PERSON] ( [PERSON] ) з 30.04.2010 року по 01.12.2021 рік була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 6,43) була споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» та на неї було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII\~(далі - Закон № 2189-VIII),\~Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV\~(далі - Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~(далі - Правила). \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. \~ \~ \~ \~Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 2189-VIII). \~ \~ \~ \~Пунктом 5 частини другої\~статті 7 Закону № 2189-VIII\~встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. \~ \~ \~ \~Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя\~статті 9 Закону № 2189-VIII). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини шостої\~статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. \~ \~ \~ \~Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається централізоване опалення та гаряче водопостачання до житла відповідача, однак відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином. \~ \~ \~ \~Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення за адресою: [ADDRESS] за період з 01.03.2015 по 30.11.2021 становить 15458,06грн.(а.с. 8). \~ \~ \~ \~Крім того, згідно з частиною другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~За змістом частини першої статті\~901, частини першої статті\~903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої\~статті 625 ЦК\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). \~ \~ \~ \~Як зазначено в Аналізі практики застосування\~статті 625 ЦК України\~в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01 липня 2014 року), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої\~статті 625 ЦК\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13). \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляв вимоги про стягнення з відповідача на його користь 3% річних від простроченої суми в сумі 1377,64 грн. та інфляційних втрат в сумі 3533,95 грн., нарахованих на суму несплаченої заборгованості. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. \~ \~ \~ \~Оскільки неправомірними діями відповідача було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої\~статті 625 ЦК України\~та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат (а.с. 9,11). \~ \~ \~ \~Суд критично ставиться до заперечення відповідача щодо того, що вона не є власником квартири, де виникла заборгованість, та там не проживає, оскільки навіть проживання в іншому місці не звільняє відповідача від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено її реєстрацію у зазначеній квартирі на момент виникнення заборгованості. \~ \~ \~ \~Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 вересня 2019 року у справі № 335/479/17, провадження № 61-22435св18. \~ \~ \~ \~Крім того, послуги з централізованого опалення не відносяться до тих, які надаються виключно мешканцям, які є присутніми у своїй квартирі, оскільки обігрів квартири відбувається незалежно від проживання споживача. \~ \~ \~ \~Окремі члени сім`ї споживача можуть бути звільнені від оплати за послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення при тимчасовій відсутності за основним місцем проживання за умови надання до житлово-експлуатаційної організації письмової заяви та відповідних документів з іншого місця перебування (роботи, лікування, навчання, довготривалого відрядження). \~ \~ \~ \~Таким чином, щоб споживач звільнявся від оплати за комунальні послуги, йому потрібно виконати всі необхідні умови у законний спосіб: надати інформацію про відсутність у місці реєстрації виконавцю послуг, надати довідку з фактичного місця проживання. \~ \~ \~ \~Доказів вчинення жодної з цих дій відповідачем не надано, а тому відсутні підстави для звільнення відповідача від оплати за послуги з централізованого опалення за період її реєстрації за вказаною адресою за який нарахована заборгованість. \~ \~ \~ \~Разом з тим, відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення боргу, інфляційних втрат та трьох відсотків річних. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~ \~ \~ \~Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). \~ \~ \~ \~Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України). \~ \~ \~ \~Частинами другою, третьою статті 264 ЦК визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. \~ \~ \~ \~Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. \~ \~ \~ \~При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. \~ \~ \~ \~Як вбачається з наданого суду розрахунку, за період 01.03.2015 по 30.11.2021 відповідачем не здійснено жодної проплати, щоб свідчило про переривання строку позовної давності. \~ \~ \~ \~До суду позивач звернувся 31 січня 2022 року. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає слушними доводи відповідача про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності та вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог про стягнення боргу за послугу з централізованого опалення, що виникла по [ADDRESS] за період з 01.03.2015 по 31.12.2019. \~ \~ \~ \~Крім того,\~згідно з частиною другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Беручи до уваги зазначене, правовідносини і зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13; постанова Верховного Суду\~від 17 січня 2020 року у справі № 369/88/17, провадження № 61-4924св18). \~ \~ \~ \~Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 27/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19) погодилась з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року в справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. \~ \~ \~ \~За таких обставин, враховуючи вимоги статті 257 ЦК України, нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат має здійснюватись за останні три роки, які передували зверненню позивача з позовом у справі (31.01.2022), тобто з 01.12.2019. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду у постанові від\~7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) зазначила, що за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. З огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинен сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. При цьому оскільки індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, то якщо сума боргу сплачується з 16 до останнього дня місяця включно, розрахунок інфляційних втрат починається з наступного за цим місяцем і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу \~ \~ \~ \~За таких обставин суд, ознайомившись із наданим до суду відповідачем контррозрахунком боргу, інфляційних втрат та 3% річних, вважає, що він відповідає вищезазначеному та приймає його до уваги при вирішенні спору. \~ \~ \~ \~Стосовно доводів відповідача щодо відсутності укладеного між ним та позивачем договору та не проживання його у житловому помешканні, то суд погоджується з доводами представника позивача стосовно того, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (частина перша статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19). \~ \~ \~ \~Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково: стягнення з відповідача боргу за послугу з централізованого опалення за період з 01.01.2019 по 31.11.2021 в сумі 8094,30 грн., інфляційних втрат в сумі 978,77 грн. та 3% річних в сумі 428,03 грн.. \~ \~ \~ \~Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. \~ \~ \~ \~Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 22481,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 5), тому оскільки позов підлягає задоволенню частково, суд з врахуванням вищезазначеного вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1156,82 грн. (8094,30 грн. (сума боргу, стягнута судом) * 2481,00 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / 20376,66 грн. (сума боргу, заявлена до стягнення). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved