Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Акціонерне товариство «ОТП Банк» в особі представника Паладич Аліни Олександрівни звернулося до суду із вказаним цивільним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.02.2018 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 2017927427, який за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Згідно договору про споживчий кредит № 2017927427 [PERSON] погодився на відкриття карткового рахунку та випуск кредитної картки, а «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , випуску кредитної картки, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки, її реквізитів або без використання кредитної картки. На картковий рахунок № [NUMBER] , відкритий за погодженням з відповідачем було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Відповідно до п.2.4. Розділу 2 Договору про споживчий кредит, за користування кредитом АТ «ОТП Банк» нараховує проценти у розмірі 40,00% річних. На виконання умов вказаного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно з звітом по рахунку відповідачем використано кредит в загальному розмірі 58 800,00 грн. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 06.07.2023 позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості. Однак, відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення заборгованості не здійснив, чим порушив права позивача. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за картковим рахунком [NUMBER] за договором про споживчий кредит № 2017927427 від 07.02.2018 становить: заборгованість по тілу - 58 800,00 грн, заборгованість по відсотках - 24 437,18 грн, пеня - 00,00 грн, загальна заборгованість - 83 037,18 грн. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 28 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по справі з повідомленням учасників справи у перше засідання, в якій відповідачеві відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов. У судове засідання учасники справи не з`явилися, представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує /а.с.3/. Відповідач відзиву на позов не подав, повідомлений про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті Великописарівського районного суду Сумської області /а.с.84/. В зв`язку з тим, що учасники справи належним чином повідомлені, суд вирішує справу відповідно до ст.ст. 280-248 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 7 лютого 2018 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 2017927427. Згідно умов договору банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені договором та додатком № 1 «Графік платежів». Загальна вартість кредиту 17 864, 34 грн. Позичальник зобов`язаний повернути банку суму кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені договором не пізніше 7 лютого 2020 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу в розмірі, зазначеному в графіку платежів. За управління кредитом позичальник сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів. Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуться щомісячно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п.1.1. даного договору. Для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та у календарному році. Проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, на фактичну суму непогашення кредитних коштів за фактичний час користування такими коштами, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, включаючи день видачі та виключаючи день повернення та сплачуються позичальником відповідно до умов цього договору. Загальний розмір кредитної лінії складає 2 000,00 грн. Строк користування кредитною лінією 3 роки з моменту підписання цього договору. За користування кредитної лінією розмір процентів становить 40% процентів річних. Додатком № 1 до договору № 2017927427 від 07.02.2018 є графік платежів та розрахунок сукупності вартості кредиту з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с.6-7). Договір та додаток № 1 до договору підписаний позичальником [PERSON] та представником АТ «ОТП Банк» (а.с.6). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 2017927427 від 07.02.2018 картковий рахунок [NUMBER] UАН про видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток (особистих) по клієнту [NUMBER] [PERSON] станом на 27.06.2023 всього використання кредитних коштів - 142761,42 грн; плата за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування - 7713,26 грн; % за недозволені перевитрати - 100755,78 грн; надходження коштів на рахунок - [NUMBER] , 28 грн. Всього заборгованість за використання кредитних коштів становить 83037,18 грн (а.с.15-26). Згідно звіту-рахунку за період з 08.02.2018 по 27.06.2023 [PERSON] має рахунок № [NUMBER] : загальний розмір кредиту 58 800,00 грн.; боргові зобов`язання за кредитом (без урахування відсотків за користування) станом на 27.07.2023 - 83 037,18 грн (а.с.27). Позивачем складено звіти-рахунки за період з 08.02.2018 по 27.06.2023, в яких вказані операції за картковим рахунком та операції з платіжною карткою (а.с.27-49). Відповідно до Статуту Акціонерного товариства «ОТП БАНК» Акціонерне товариство «ОТП БАНК» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (а.с.50-68). Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до Постанови Верховного Суду ускладі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду «278/2177/15-ц від 17.12.2020: «наданий банком розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст.77, 78 ЦПК України. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як визначено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл.52 Цивільного Кодексу України. За приписами частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За нормами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж рожу та такої ж якості. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До того ж, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як зазначено у ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), і відповідно до ст.611 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Будь-яких доказів на спростування заборгованості відповідачем суду не надано. Таким чином, у судовому засіданні об`єктивно встановлено, що відповідач [PERSON] кредитні кошти отримав, однак свої зобов`язання за Кредитним договором № 2017927427 від 07.02.2018 належним чином не виконав. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved