Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Попович С.М. звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «ВУСО», ПрАТ «СК`УНІКА», [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначив, що 23.03.2022 року о 16 год. 35 хв. в місті Бобринець по вул. Незалежності, 78 [PERSON] , керуючи транспортним засобом AUDI A4, номерний знак [NUMBER] під час виїзду зі стоянки не переконалася у безпечності маневру, внаслідок чого транспортний засіб Volkswagen отримав механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху. Також, 23.03.2022 року о 16 год. 35 хв. в місті Бобринець по вул. Незалежності, 78 [PERSON] , керуючи транспортним засобом ГАЗ-САЗ 3507, номерний знак [NUMBER] не врахувавши дорожню обстановку здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху. На момент вказаної події автомобіль AUDI A4 (номерний знак [NUMBER] ) був забезпечений в ПрАТ СК «УНІКА» згідно з договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСЦПВ №207194152. Автомобіль ГАЗ-САЗ (номерний знак [NUMBER] ) був забезпечений в ПрАТ СК «ВУСО» згідно з договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На цій підставі постановами Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.04.2022 року у справах № 383/215/22 та 383/214/22 [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно проведеного звіту №6-22 «Про незалежну експертну оцінку легкового автомобіля Volkswagen PASSAT, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] вартість матеріального збитку становить 451501 грн.38 коп. На виконання своїх обов`язків страховик ПрАТ «СК`УНІКА» виплатила йому страхове відшкодування в розмірі 79351,45 грн., а ПрАТ «СК «ВУСО» 104000,00 грн., але ці виплати не покрили його фактичних збитків, різниця яких, згідно звіту №6-22, становить 268149,93 грн. та вказана сума залишилася невідшкодованою відповідачами. Вважає, що оскільки згідно полісу №207194152 AUDI A4 страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн. та ПрАТ СК «УНІКА» виплачено йому 79351,45 грн., тому в судовому порядку підлягає стягненню з останнього 50 648,55 грн. Згідно полісу ГАЗ-САЗ (номерний знак [NUMBER] ) страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн. ПрАТ СК «ВУСО» виплачено йому 104 000 грн., тому в судовому порядку піддягає стягненню з останнього 26 000 грн. Також з [PERSON] та [PERSON] слід стягнути по 95 750 грн. шкоди з кожного. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 січня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду заяв чи клопотань не надав. Представник позивача адвокат Попович С.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві вказавши, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому [PERSON] визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відтак ,розмір реальних збитків (вартість втраченого майна) позивача, завданих йому внаслідок ДТП, становить різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП та вартістю належних позивачу залишків транспортного засобу. Представник відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшов відзив, який обґрунтований тим, що погодження суми страхового відшкодування шляхом укладення окремого договору (заяви) в силу статті 202 ЦК України є правочином, відповідає вимогам статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Страховиком на виконання приписів п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961 за заявою від 29 серпня 2022 року позивача про узгодження суми страхового відшкодування проведено відшкодування збитків потерпілому в розмірі 104 000,00 грн. і відповідно в межах суми страхової суми полісу 130 000,00 грн. було захищено майнові права страхувальника. Позивач [PERSON] власноруч підписав та надав страховику ЗАЯВУ про узгодження розміру страхового відшкодування від 29.08.2022 року, в якій вказав, що просить провести виплату суми страхового відшкодування в узгодженому з ним в розмірі 104 000.00грн по страховому випадку 2232149 (ДТП), що трапився 23.03.2022 року, і в результаті якого з вини водія автомобіля ГАЗ-САЗ 3507 держ. реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , було пошкоджено транспортний засіб позивача Volksewagen СС Sport, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Вказана сума є належним чином узгодженою між сторонами та після отримання суми страхового відшкодування у зазначеному розмірі позивач майнових претензій до ПрАТ «СК «ВУСО» не висловив. Вказана заява була підписана позивачем та направлена на ім`я голови правління ПРАТ «СК «ВУСО», розглянувши отриману заяву, ПрАТ «СК «ВУСО» було погоджено суму страхового відшкодування, яку позивач зазначив у заяві. На цій підставі вважають, що позовні вимоги до них є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просять відмовити в задоволені позову в повному обсязі (а.с.91-93). Крім того просив справу розглянути за відсутності представника відповідача. Представник відповідача ПрАТ «СК «УНІКА» в судове засідання представник не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, від представника до суду надійшов відзив, який обґрунтований тим, що 08.08.2022 року позивач надав страховику заяву про виплату страхового відшкодування. А 11.08.2022 року, на замовлення страховика, транспортний засіб позивача було оглянуто оцінювачем. Розмір збитку по пошкодженому автомобілю Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , було розраховано на підставі Звіту №18531 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 12.08.2022 року, складеного ТОВ «СЗУ УКРАЇНА»., згідно якого, вартість відновлювального ремонту цього автомобіля становить 694 041,47 гривень, що перевищує його ринкову вартість, яка становить 316 962,21 гривень. Вартість транспортного засобу Volkswagen Passat у пошкодженому стані було визначено на підставі висновку вартості придатних залишків № 18531/1 від 22.08.2022 року, складеного ТОВ «СЗУ Україна», та яка становить 154 259,30 гривень. Відповідно до п.36.3, ст. 36 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб, тому страхове відшкодування було розраховане наступним чином: 316 962,21 гривень (ринкова вартість) -154 259,30 гривень (вартість залишків) - 2000 грн. (франшиза) = 160 702,91/2 учасника. 19.09.2022 року Страховик сплатив страхове відшкодування в розмірі 79 351,45 гривень на реквізити, зазначені в заяві позивача. Також вказують, що між ПАТ СК «Уніка» та позивачем було складено акт узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) №00523200 від 14.08.2022 року. Пунктом 2 Угоди сторони погодили, що розмір страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, визначеного в п.1 цього акту становить 79351,45 грн. За умовами п. 4 Угоди заявник визнав, що вказана сума страхового відшкодування є остаточною та підтверджує той факт, що по вказаному страховому випадку у жодному разі, навіть якщо під час проведення ремонтних робіт будуть виявлені додаткові ушкодження, котрі не враховані у виплаті страхового відшкодування, будь-яких майнових чи немайнових вимог до страховика та\\або особи, винної у вчиненні ДТП мати не буде. Отже, особа, майну якої завдано шкоди, розпорядилася своїми правами на отримання страхового відшкодування на власний розсуд та закріпила своє волевиявлення підписанням Акту узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) № 00523200 від 14.08.2022. Доказів визнання недійсним у встановленому чинним законодавством порядку Акту узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) № 00523200 від 14.08.2022 або його окремих положень позивачем суду не надано. Таким чином, позивач скористався своїм правом звернення безпосередньо до страховика відповідачки [PERSON] та отримав страхове відшкодування, а Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» забезпечило реалізацію права позивача на отримання страхового відшкодування у розмірі погодженого зі страховою компанією (а.с.125-129). Крім того, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі та просила суд відмовити в його задоволені вказавши, що суму відшкодування було відшкодовано позивачу у повному обсязі її страховою компанією ПрАТ «СК «УНІКА» та претензій у позивача до цієї суми не виникало. Представник відповідача - адвокат Оверченко Л.В. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила в повному обсязі, надала відзив, обґрунтовуючи його тим, що з матеріалів справи вбачається, що, 11.08.2022 року ТОВ «СЗУ «Україна» було проведено огляд пошкодженого автомобіля Volkswagen PASSAT, д.н.з. [NUMBER] , за результатами якого 12.08.2022 року було складено Звіт №18531 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу на підставі указаної вище Методики. 14 вересня 2022 року позивач у письмовій заяві узгодив із страховою компанією суму страхового відшкодування у розмірі 79351,45 грн. Відповідно до звіту ФОП [PERSON] від 28 квітня 2022 року № 6- 22, що наданий позивачем та складений на замовлення [PERSON] , особи, яка керувала автомобілем під час ДТП, вартість завданого позивачу матеріального збитку на дату оцінки КТЗ 15.04.2022 року складає 451501,38 грн. Також зазначають, що звіт про визначення вартості матеріального збитку в розмірі 451501,38 грн., який позивач надав суду, був складений 28.04.2022, тоді як акт узгодження розміру страхового відшкодування з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» позивачем було підписано 14.09.2022 року. Тобто, на момент узгодження страхового відшкодування з ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», позивач, знаючи про звіт від 28 квітня 2022 року № 6-22, складений ФОП [PERSON] , на суму 451501,38 грн., про це нічого не заявляв, вочевидь, погодившись з актом узгодження розміру страхового відшкодування ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» №00523200 від 14.09.2022 року. При цьому, сторонами не заперечується, що позивач з відповідними вимогами до страховиків відповідачів звертався та отримав страхові відшкодування. Ліміт відповідальності ПрАТ «СК «УНІКА» відповідно до договору та Полісу № 207194152 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 грудня 2021 року за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн., а відтак ліміт відповідальності страховика не перевищує розмір заподіяної [PERSON] майнової шкоди. Таким чином, постраждала сторона мала самостійно визначитись щодо своєї згоди про визнання транспортного засобу фізично знищеним та зі способом щодо відшкодування страхової суми в межах ліміту страхового полісу, що і було зроблено позивачем під час підписання акту узгодження розміру страхового відшкодування № 00523200 від 14.09.2022 року та отримано відшкодування збитків у вигляді різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. На цій підставі просить відмовити позивачу у задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с.163-170). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просив суд відмовити в їх задоволені, оскільки позов є необґрунтованим. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази та матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 березня 2022 року о 16 год. 35 хв. в місті Бобринець по вуж. Незалежності, 78 [PERSON] , керуючи транспортним засобом AUDI A4, номерний знак [NUMBER] під час виїзду зі стоянки не переконалася у безпечності маневру, внаслідок чого, транспортний засіб Volkswagen Passat отримав механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху. Крім того, 23 березня 2022 року о 16 год. 35 хв. в місті Бобринець по вул. Незалежності, 78 [PERSON] , керуючи транспортним засобом ГАЗ-САЗ 3507, номерний знак [NUMBER] , не врахувавши дорожню обстановку здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху. Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області у справі № 383/215/22 від 19 квітня 2022 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Вказана постанова є чинною на момент розгляду справи (а.с.15-17). Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області у справі № 383/214/22 від 19 квітня 2022 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Вказана постанова набрала законної сили (а.с.17-20). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК. Таким чином, вина відповідачів в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом, посилалася на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідачів [PERSON] та [PERSON] був пошкоджений належний йому автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , при обставинах події, які зазначені у вказаних вище постановах суду, та внаслідок чого йому було заподіяно матеріальну шкоду. Згідно наданого позивачем на його замовлення звіту №6-22 від 15.04.2022 року про незалежну експертну оцінку легкового автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , складеного ФОП [PERSON] , матеріальний збиток, заподіяний позивачу, станом на 15.04.2022 року становить 451501,00 грн. (вартість матеріального збитку) (а.с.23-41), також до звіту додано ремонтну калькуляцію від 15.04.2022 року та фото таблиці (а.с.42-66). Судом встановлено, що транспортний засіб, автомобіль марки AUDI A4, номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] на момент ДТП, відповідно до полісу № 207194152 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) строком дії з 11.12.2021 до 10.12.2022, був застрахований у ПрАТ «Страхова компанії «УНІКА» та згідно вищезазначеного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн (а.с.68). 08 серпня 2022 року позивач [PERSON] подав до страховика [PERSON] - страхової організації ПрАТ «СК «УНІКА» заяву №00523200 про виплату матеріального збитку від вказаної вище ДТП по полісу №207194152 від 10.12.2021 року (а.с.131). Згідно Звіту №18531 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 12.08.2022 року, складеного оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна» на замовлення ПрАТ «СК «УНІКА», вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача Volkswagen Passat становить 694041,47 грн, що перевищує ринкову вартість транспортного засобу, яка становить 316962,21 грн (а.с.132-136). Відповідно до п.30.1. та п. 30.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Тому, відповідно до п.30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних ТЗ, транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] обґрунтовано визнано конструктивно (тотально) знищеним, а його власнику відшкодувалася різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Так, згідно Висновку вартості придатних залишків № 18531/1 від 22.08.2022 року, складеного ТОВ «СЗУ «Україна» на замовлення ПрАТ «СК «УНІКА», вартість транспортного засобу Volkswagen PASSAT, д.н.з. [NUMBER] , у пошкодженому стані становить 154259,30 грн. Різниця між вартістю цього транспортного засобу до (316962,21 грн.) та після (154259,30 грн.) ДТП за мінусом франшизи 2000 грн., становить 160702,91 грн (а.с.153-154). Пунктом 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. 14 вересня 2022 року між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанії «УНІКА», було укладено в особі представника за довіреністю Цалко В`ячеслава Вікторовича, угоду про відшкодування матеріальної шкоди (акт узгодження розміру страхового відшкодування №00523200), згідно якого страховик визнає дорожньо- транспортну пригоду, що мала місце 23.03.2022 року в Кіровоградська область, м. Бобринець, вул. Незалежності, 78 за участю транспортного засобу Volkswagen PASSAT, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «AUDI A4», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] страховим випадком за Полісом №207194152. Сторони погодили та визнали, що розмір страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку становить 79351,45 грн (а.с.158). Відповідно до пункту 4 Акту узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) №00523200 від 14.09.2022 року, [PERSON] визнав, що вказана сума страхового відшкодування є остаточною та підтвердив той факт, що по вказаному страховому випадку у жодному разі, навіть якщо під час проведення ремонтних робіт будуть виявлені додаткові ушкодження, котрі не враховані у виплаті страхового відшкодування, будь-яких майнових чи немайнових вимог до страховика та/або особи, винної у вчиненні ДТП мати не буде. Згідно п. 5 акту, позивач також визнав, що до підписання цього попередньо ознайомлений з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочинів, є дієздатною особою, перебуває при здоровому умі, ясній пам`яті та діє добровільно без будь-якого примусу, як фізичного так і матеріального, а також розуміє значення своїх дій та правові наслідки. На цій підставі страховою компанію «УНІКА» позивачу [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 79351,45 грн, що підтверджується страховим актом/наказом №00523200 від 16.09.2022 року (а.с.159). Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] під час керування транспортним засобом ГАЗ-САЗ 3507 номерний знак [NUMBER] , який належить КП "Комунальник" Бобринецької Міської Ради, застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Вусо» за договором страхування АР-5948288 від 16.01.2022 року зі страховою сумою за шкоду майну 130 000,00 грн. та шкоду здоров`ю 260 000,00 грн. [PERSON] надав ПрАТ «СК «ВУСО» заяву про узгодження розміру страхового відшкодування від 29.08.2022 року, якою у відповідності до положень пункту 36.2 от. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. N 1961-IV, просив провести виплату суми страхового відшкодування в узгодженому з ним розмірі 104 000.00грн (сто чотири тисячі гривень 00 копійок) по страховому випадку 2232149 (ДТП), що трапився 23.03.2022 року, і в результаті якого з вини водія автомобіля ГАЗ-САЗ 3507 держ. реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , було пошкоджено транспортний засіб Volksewagen СС Sport, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Вказана сума є належним чином узгодженою між сторонами. Після отримання цієї суми страхового відшкодування позивач зазначив, що майнових претензій до ПрАТ «СК «ВУСО» він мати не буде (а.с.94). Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] вказав, що до нього звернувся позивач [PERSON] , з метою експертної оцінки та визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ марки Volkswagen Passat, для врегулювання відшкодування нанесених збитків згідно чинного законодавства. На цій підставі ним 15.04.2022 року було зроблено звіт про незалежну експертну оцінку легкового автомобіля, що належить [PERSON] та визначено вартість матеріального збитку в розмірі 451501,38 грн. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Частиною 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини 3 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суди на підставі статті 1194 ЦК України постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу, у більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страхові компанії вартість відновлювального ремонту обраховують з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму. Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092). Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У даному випадку позивачем, як потерпілою від ДТП особою, пред`явлено позовні вимоги до відповідачів про солідарне стягнення збитків, як до винуватців ДТП, так і їх страховиків про відшкодування, на його думку, додаткової непогашеної частини повної вартості матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу Volkswagen Passat, номерний знак [NUMBER] , розмір якого встановлено Звітом №6-22 від 15.04.2022 року, складений ФОП [PERSON] на замовлення позивача, але при цьому вказаний звіт не був наданий позивачем ні страховику ПрАТ «Страхова компанії «УНІКА», ні ПрАТ «СК «ВУСО», та при цьому, він узгодив з останніми розмір страхового відшкодування та погодився із висновками Звіту №18531 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 12.08.2022 року, складеного оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна» на замовлення ПрАТ «СК «УНІКА», й отримав від останніх суми узгозгодженого відшкодування в повному обсязі. Слід зазначити також, що Звіт про визначення вартості матеріального збитку в розмірі 451501,38 грн., який позивач надав суду, був складений ФОП [PERSON] 15.04.2022 року, тоді як акт узгодження розміру страхового відшкодування з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» позивачем було підписано 14.09.2022 року. Тобто, на момент узгодження страхового відшкодування з ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», позивач, знаючи про звіт від 15 квітня 2022 року № 6-22, складений ФОП [PERSON] , на суму 451501,38 грн., про це нічого не заявляв, та погодившись з актом узгодження розміру страхового відшкодування ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» №00523200 від 14.09.2022 року. Аналогічна ситуація виникла і з відшкодуванням позивачу страховиком ПрАТ «СК «ВУСО». При цьому, сторонами не заперечується, що позивач з відповідними вимогами до страховиків відповідачів звертався та отримав страхові відшкодування. Між тим, за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Ліміт відповідальності ПрАТ «СК «УНІКА» відповідно до договору та Полісу №207194152 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 грудня 2021 року за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн., а відтак ліміт відповідальності страховика не перевищує розмір заподіяної [PERSON] майнової шкоди. Таким чином, погодження суми страхового відшкодування шляхом укладення окремого договору (заяви) в силу статті 202 ЦК України є правочином, відповідає вимогам статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( ст.204 ЦК України). Після виплати погодженого розміру страхового відшкодування зобов`язання страховика перед позивачем є припиненим належним його виконанням. Так, Верховний Суд у постанові від 10 червня 2020 року справа №333/2096/17 провадження № 61- 20343св18 зазначив правову позицію: «Стягуючи зі страховика на користь позивача страхове відшкодування, що розраховане на підставі експертного висновку на якому наполягав позивач, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, викладеного вище не врахував та дійшов необґрунтованого висновку про покладення на страховика обов`язку такого розміру виплати з огляду на наявність заяв про страхове відшкодування із погодженим сторонами розміром страхового відшкодування». Аналогічний правовий висновок викладений у постанові від 21 березня 2018 року Верховного Суду в справі № 569/13697/15-ц (провадження № 61-5424св18)». Подібні висновки містяться у постанові Верховного суду від 01 квітня 2020 року справа № 686/24003/18 провадження № 61-14417св19 у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду. З матеріалів справи вбачається, що підписавши акт узгодження розміру страхового відшкодування (угоди про відшкодування матеріальної шкоди), позивач за особистою згодою визначив розмір такого відшкодування, тобто погодився на відшкодування страховою компанією збитків та при цьому також відмовився від можливості в майбутньому звертатися з будь-якими вимогами як майнового, так і немайнового характеру, до Страховика та особи, винної у вчиненні ДТП. Відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного суду 17 лютого 2021 року у справі №753/11069/16-ц, та у Постанові Верховного суду від 31.03.2021 року у справі № 127/19300/17 суд, відмовляючи у задоволенні касаційної скарги, зазначив: «Колегія суддів враховує, що задоволення вимог про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, виходячи з вартості автомобіля, без врахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу, і одночасне залишення у власності позивача цього автомобіля, відчуженого ним до пред`явлення позову, не можна визнати обґрунтованим». Таким чином, постраждала сторона має самостійно визначитись щодо своєї згоди про визнання транспортного засобу фізично знищеним та зі способом щодо відшкодування страхової суми в межах ліміту страхового полісу, що і було зроблено під час підписання позивачем відповідних документів щодо узгодження розміру страхового відшкодування та яке отримано ним у вигляді різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, вважає, що позивачем не обґрунтовано заявлені вимоги. Виходячи з того, що потерпілий від ДТП [PERSON] отримав від страховиків винних осіб [PERSON] та [PERSON] відшкодування майнової шкоди у повному обсязі після узгодження таких виплат, не заперечував проти її розміру, визнавши у такий спосіб той факт, що його транспортний засіб є фізично знищеним, суд приходить до висновку про достатність страхової виплати та про безпідставність покладення на відповідачів обов"язку із додаткового відшкодування такої шкоди в загальному розмірі 268149,93 грн., а тому суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed