Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту , що [PERSON] є батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Київ; внести зміни до актового запису Святошинського районного у м. Києві ВДРАЦС ГТУ у м. Києві № 2641 від 07.10.2017р. про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] м.Київ, вказавши батьком дитини [PERSON] та видати свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини з [INFO] на [INFO] , по-батькові з « [INFO] » на « [INFO] ». В обгрунтування заяви посилалася на те, що у 2014р. познайомилася з [PERSON] та стала підтримувати з ним фактично шлюбні відносини. [INFO] у заявника та [PERSON] народилася донька - [PERSON] . Оскільки на час народження дитини вона не перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, то відомості про батька у Свідоцтві про народження дитини були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У свідоцтві про народження доньки у графі «прізвище» зазначено прізвище заявника « [INFO] », в графі «по-батькові» зазначено « [INFO] », а у графі «Батько» зазначено « [PERSON] Громадянин України». При цьому, [PERSON] бажала надати дитині дані «по-батькові», саме від її батька [PERSON] , але при видачі свідоцтва про її народження не звернула уваги, що там зазначили доньку як « [INFO] », а не « [INFO] ». [PERSON] та [PERSON] ще до народження дитини мешкали разом за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Продовжували там мешкати і після народження доньки. [PERSON] завжди вважав дитину своєю донькою, не тільки ніколи цього ніколи не приховував, а навпаки гордився цим, піклувався та виховував її разом зі мною, дитина називала його батьком. 3 2014р. я та [PERSON] мали усталені сімейні відносини, що притаманні саме подружжю і після народження [INFO] доньки постійно разом з дитиною проводили спільний вільний час, відзначали свята. [PERSON] у червні 2022р. був мобілізований і [INFO]. під час виконання бойового завдання загинув. 16.06.2023р. під час знаходження у відпустці між заявником та [PERSON] було укладено шлюб. Визнання факту батьківства необхідно для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини, зокрема для отримання пенсії по втраті годувальника. Просить заяву задовольнити. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлений належним чином. Просили розглядати заяву без участі представника. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку заявника, суд прийшов до висновку, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено: матір`ю - [PERSON] , батьком - [PERSON] /а.с.16/. 16.06.2023р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), актовий запис 913, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] /а.с.18/. [INFO]. відповідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Київським відділом реєстрації смерті ЦМУ МЮ (м.Київ) [PERSON] помер/а.с.20/. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Заявник стверджує, що батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч.1,2, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Частиною четвертою вказаної статті передбачено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Заявник на підтвердження батьківства долучає фото, які не можуть слугувати єдиним доказом для встановлення факту батьківства. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки суду не надано будь-яких відомості, що засвідчують походження [PERSON] від [PERSON] . На підставі викладено та

Outcome: dismissed