Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

20 вересня 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані тим, що між нею та відповідачем 29.09.2022 Козівським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області зареєстровано шлюб. Від шлюбу у подружжя народилася одна спільна дитина: [PERSON] [INFO] . З моменту реєстрації шлюбу із відповідачем практично спільно не проживали, відповідач постійно виїжджає за межі України на роботу, а в Україні проживає у м. Бережани. Зазначила, що спільна дитина проживає разом із нею та перебуває на повному її утриманні, відповідач проживає окремо, дитиною не опікується та не надає жодної матеріальної допомоги, чим ставить їх у скрутне матеріальне становище, оскільки у неї ще перебуває на утриманні шестеро дітей від попереднього шлюбу, батько яких помер. Повідомила, що на даний час не має можливості повноцінно утримувати спільну із відповідачем дитину, оскільки на утриманні перебуває семеро дітей, а у зв`язку із збільшення вікових потреб дітей її заробіток не є необхідним та достатнім для утримання не лише себе, але й своїх дітей, зокрема щодо придбання продуктів харчування, одягу, їх повноцінний розвиток та лікування. Зазначила, що змоги працювати немає, оскільки здійснює догляд за дочкою, яка є особою з інвалідністю з дитинства та одержує лише державну соціальну допомогу за догляд за дочкою. Посилаючись на\~викладені обставини\~позивач просила\~суд стягнути\~аліменти з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~аліменти на\~утримання малолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 21.09.2023 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Судові засідання у цій справі призначалися 10.10.2023, 24.10.2023. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. 25.09.2023 подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Відзив на позов до суду відповідачем не подано. ПРо дату, час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом надсилання повісток на адресу офіційно зареєстрованого місця проживання та шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Судової влади. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відзиву від відповідача не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд розглядає справу за відсутності позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно поданої заяви, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2022 між [PERSON] та [PERSON] Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.09.2022. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 13.12.2022. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] . Згідно довідки №647 від 19.09.2023 виданої відділом соціального забезпечення №4 про те, що [PERSON] одержує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю до 18 років (на дочку [PERSON] [INFO] ) з надбавкою на догляд. Із довідки №84-01/13 зареєстрованих у житловому будинку осіб виданої 18.09.2023 Козівською селищною радою установлено, що у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрований такий склад осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу вимог ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач не виконує обов`язків по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідно до вимог\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У статті 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2272 гривні . Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свого малолітнього сина. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. ст.13, 81\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 9 ст. 7 СК України\~визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та вік неповнолітніх дітей, та те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька. Відповідно до ч. 1\~ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм матеріальним становищем, чи станом здоров`я не може надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину, у розмірах визначених судом. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що дитина потребує матеріальної допомоги і відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу, враховуючи потреби дитини, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на\~користь [PERSON] \~аліменти на\~утримання малолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430\~ЦПК України суд\~допускає негайне\~виконання рішення\~в частині\~стягнення аліментів\~в межах\~суми платежу\~за один\~місяць.

Outcome: approved