Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою (з урахуванням уточненої позовної заяви), в якій просила визнати іпотеку, оформленою іпотечним договором №2903 від 21.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Богатовою І.М. укладеного між майновим поручителем [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК», такою що припинена; зняти заборону відчуження нерухомого майна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та виключити: з Державного реєстру іпотеки запис за реєстраційним номером 4848002 від 21.04.2007 року, про реєстрацію договору іпотеки на нерухоме майно [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; з Державного реєстру заборони на відчуження майна запис за реєстраційним номером 4848000 від 21.04.2007 року про заборону відчуження нерухомого майна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 21 квітня 2007 року чоловіку позивачки [PERSON] ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» наданий кредит в сумі 50\~000,00 доларів США та виконання вказаного договору забезпечувались іпотекою, про що був укладений іпотечний договір №2903 від 21.04.2007 року. Майновим поручителем за іпотечним договором №2903 від 21.04.2007 року виступила позивачка [PERSON] , яка у забезпечення зобов`язань чоловіка передала іпотекодержателю своє нерухоме майно по [ADDRESS] . Іпотечний договір було оформлено у приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу І.О. Богатової. Враховуючи, що чоловік позивачки загинув, зобов`язання вищевказаному договору позивачка виконала самостійно, виплатила ПАТ «КРЕДИТПРМБАНК» всю суму боргу ще 2011 році. Але позивачку ПАТ «КРЕДИТПРМБАНК» не повідомив, що ним не було направлено відповідної інформації до нотаріуса для зняття обтяжень та заборон внаслідок виконання кредитних зобов`язань. Позивачка вважала, що такі дії ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» виконує автоматично. Для знаття заборони на відчуження свого нерухомого майна по [ADDRESS] позивачка звернулася до третьої особи приватного нотаріуса, так як остання накладала вказану заборону. Приватний нотаріус Богатова І.О. пояснила, що для здійснення дій по виключенню відомостей з Державного реєстру іпотеки та з Державного реєстру заборон на відчуження майна потрібні документи саме від ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» або відповідне судове рішення. Відповідно до детальної інформації з ЄДРПОУ відносно ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» ця юридична особа припинила свою господарську діяльність внаслідок ліквідації 01.10.2020 року. Як повідомило НБУ у відповіді №20-0006/90032 від 27.09.2021 року повідомив, що в архівних справах банку, а саме: «Звіті уповноваженої особи Фонду про звернення ліквідаційної процедури ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» в додатку 4 у вигляді «Кредитного портфелю фізичних осіб ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» станом на 03.06.2015 року» та «Документах (протокол засідання інвентаризаційної комісії, інвентаризаційні описи, акти тощо)» про інвентаризацію на дату початку процедури ліквідаційної банку станом на 0.06.2015» інформація щодо кредитної заборгованості за договором від 21.04.2007 року №32ДС/24/200-ССКЛН відсутня. Враховуючи, що первісний відповідач Національний банк України підтверджує факт відсутність боргу за кредитним договором тобто зобов`язання за кредитним договором припинилося його належним виконанням, то додаткове зобов`язання за іпотечним договором також слід вважати припиненим. Стосовно вирішення питання зняття заборони на відчуження нерухомого майна НБУ зазначив, що процедура зняття заборони регулюється Законом України «Про нотаріат», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про іпотеку», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором. Оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, то суди мають ухвалити рішення, яким зняти забору відчуження нерухомого майна та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. Позивачка та її представник в судове засідання після оголошення перерви не з`явились, представником було надано заяву відповідно до якої вона просила провести судове засідання без участі позивачки та її представника, просила задовольнити позовні вимоги повністю. Представник Покровського району Донецької області Покровської міської військової адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше представником надано заяву відповідно до якої просила розгляд справи здійснити без представника міської ради та винести рішення на розсуд суду. Представник Національного Банку України в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше представником надано до суду заяву відповідно до якої просила розгляд справи здійснити без участі представника. Представники уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, голова комісії з припинення ПАТ «Кредитпромбанк» Луньо Ілля Вікторович, приватний нотаріус Красноармійського нотаріального округу Богатова Імма Олексіївна, в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 21 квітня 2007 року між ВАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено іпотечний договір №32ДС/24/І04/2007-ССклн, відповідно до якого це договір укладається у забезпечення зобов`язань боржника [PERSON] перед Іпотекодержателем за кредитним договором №32ДС/24/2007-ССклн від 221 квітня 2007 року Іпотекодавець надає Іпотекодержателю в іпотеку Майно. Предмет іпотеки за цим договором: житловий будинок та господарські споруди загальною площею 88,8 кв.м. житловою площею 40,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40-44). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на об`єкт обтяження будинок та господарські споруди за адресою: [ADDRESS] накладено заборонено на нерухоме майно, реєстраційний номер 4848000, підстава обтяження: договір іпотеки 2903, 21.04.2007, приватний нотаріус Богатова І.О. Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України). Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання Аналогічний висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. За змістом пункту 7 цієї статті окремим способом захисту є припинення правовідношення. За змістом правила, викладеного в частині першій статті 593 ЦК України, відбувається припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання, що забезпечено у такий спосіб. Встановлення факту припинення основного зобов`язання в результаті його належного виконання має своїм наслідком також й припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК України), Верховний Суд зробив висновок, що у разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання, таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України. Отже, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором. Наведений правовий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 04 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14 та підтримано Верховним Судом в постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 695/3790/15-ц і постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 126/1056/15-ц. Як вбачається\~із матеріалів\~справи, ПАТ «Кредитпромбанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за договорами, проте як вбачається з електронної переписки, ПАТ «Дельта Банк» повідомило, що від ПАТ «Кредитпромбанк» кредити по [PERSON] не переуступали, по [PERSON] також. Також, згідно листа від 27.09.2021 року Національного Банку України вбачається, що в архівних справах банку інформація щодо кредитної заборгованості за договором від 21.04.2007 року № 32ДС/24/200-ССКЛН відсутня. Таким чином, оскільки відомості про наявність заборгованості за кредитним договором №32ДС-24/2007ССклн від 21.04.2007 року, в тому числі іпотечним договором №32ДС/24/І04/2007-ССклн від 21.04.2007 року, невизнання кредитором права іпотекодавця, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а саме визнання іпотеки, оформленою іпотечним договором №2903 від 21.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Богатовою І.М. укладеного між майновим поручителем [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК», такою що припинена. У зв`язку з припиненням іпотеки, підлягають задоволенню позовні вимоги про зняття заборони відчуження нерухомого майна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та виключити: з Державного реєстру іпотеки запис за реєстраційним номером 4848002 від 21.04.2007 року, про реєстрацію договору іпотеки на нерухоме майно [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; з Державного реєстру заборони на відчуження майна запис за реєстраційним номером 4848000 від 21.04.2007 року про заборону відчуження нерухомого майна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved