Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

У провадженні Теребовлянського районного суду перебуває вказана справа. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] народилася [PERSON] , її матір [PERSON] померла [INFO] , батько дитини записаний зі слів матері згідно ст. 135 СК України. Дитині надано правовий статус дитини -сирота, а позивачку призначено опікуном [PERSON] . Відповідач є біологічним батьком дитини, тому просить визнати його батьківство. Ухвалою суду від 24.07.2023 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду 02.08.2023 року по справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 18.10.2023 року поновлено провадження по справі. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог. Просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи - Теребовлянського ВДРАЦС до судового засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.11) Розпорядженням голови районної державної адміністрації № 374-од від 18.11.2019 року дитині [PERSON] надано правовий статус дитини-сироти.(а.с.12) Розпорядженням голови районної державної адміністрації № 383-од від 27.11.2019 року [PERSON] призначено опікуном дитини-сироти [PERSON] (а.с.12 разворот) З акту обстеження матеріально-побутових умов від 12.07.2023 року вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дитиною [PERSON] , здійснює за нею догляд і веде спільний побут.(а.с.13) Згідно копії актового запису про народження [PERSON] № 130 від 12.12.2006 року, матір`ю дитини зазначена [PERSON] , відомості про батька [PERSON] записані на підставі заяви матері від 08.12.2006 року.(а.с24) З висновку експерта № СЕ-19/114-23/15742-БД від 06.10.2023 року складеного судовим експертом сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних досліджень та обліку Львівського НДЕКЦ вбачається, що [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON] з ймовірністю 99,9999%. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 128 СК України регламентовано визнання батьківства за рішенням суду, відповідно до норм якої за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 липня 2020 року у справі № 766/20974/17 наведено правовий висновок про те, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх;здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Відповідно до абзацу 12 п. 20 глави 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями статті 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Виходячи з досліджених судом доказів, визнання позову відповідачем, суд вважає батьківство [PERSON] стосовно дитини [PERSON] доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку.

Outcome: approved