Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

У серпні 2023 представник позивача [PERSON] адвокат Примакова В.В. звернулася до суду з позовом до Немирівської міської ради ди Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача- [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,0621га., розташована на території Воробіївської сільської ради Вінницького (Немирівського) району, Вінницької області, належну [PERSON] , померлій [INFO] . Як зазначає позивач, він є спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку площею 3,0621га., розташовану на території Воробіївської сільської ради Вінницького (Немирівського) району, Вінницької області після смерті матері [PERSON] . У нього виникла необхідність одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, земельну ділянку площею 3,0621га., розташовану на території Воробіївської сільської ради Вінницького (Немирівського) району, Вінницької області. 27 червня 2023 року позивач звернувся до Немирівської державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу свідоцтва про правої на спадщину на майно. 27 червня 2023 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії № 607/02-31. Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є та обставина, що при огляді наданих документів було виявлено розбіжності, а саме: в Державному акті на право власності на земельну ділянку, серії ВН № 158380, виданому 15 листопада 2004року Немирівською районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] , зазначений кадастровий номер 0523081400:01:001:0153, а у Витязі з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, номер витягу НВ-0500550612023, виданого 21 червня 2023року, зазначено, що власником земельної ділянки, кадастровий номер: 0523081400:01:001:0152 є [PERSON] . У відповіді на заяву позивача про надання роз`яснення, щодо розбіжностей кадастрового номера земельної ділянки, яка була розглянута Відділом №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, позивачеві було повідомлено, що під час друку державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №158380, на ім`я [PERSON] , який був виданий на підставі розпорядження Немирівської районної державної адміністрації від 28.10.2004 року №371, допущено помилку в кадастровому номері 0523081400:01:001:0153. В дійсності ж вище згаданій земельній ділянці площею 3,0621 га., цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, присвоєно кадастровий номер 0523081400:01:001:0152. У зв`язку із викладеним позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 18.08.2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 15.09.2023 року витребувано з Немирівської державної нотаріальної контори належним чином завірену спадкову справу щодо майна [PERSON] . Ухвалою суду від 12.10.2023 вимоги позивача в частині встановлення факту належності [PERSON] на праві приватної власності земельної ділянки площею 3,0621 га., що розташована на території Воробіївської сільської ради Вінницького (Немирівського) району, Вінницької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої 0253081400:01:001:0152, відповідно до витягу НВ-0500550612023 залишено без розгляду. У підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Примакова В.В. позов підтримала, просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Представник відповідача Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без представника відповідача, позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Згідно з частиною 3статті 211ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно зі ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 3\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З цієї норми також випливає те, що таке визнання має не суперечити закону і не порушувати права свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) вказано, що: "у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.1952 [PERSON] народився [INFO] в с.Воробіївка Немирівського району Вінницької області, його батьками записані: батько [PERSON] , матір [PERSON] (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с.Воробіївка Вінницького району Вінницької області (а.с. 14). Після її смерті залишилося спадкове майно. З спадкової справи №201/2022 до майна [PERSON] , померлої [INFO] встановлено, що згідно заповіту від 09.06.2011 [PERSON] усе своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму сину [PERSON] (а.с.37). [PERSON] 09.08.2022 звернувся до Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області про прийняття спадщини, в якій також зазначив, що іншою спадкоємицею на обов`язкову частку є донька померлої [PERSON] (а.с.31). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в с.Воробіївка Немирівського району Вінницької області, її батьками записані: батько- [PERSON] , матір [PERSON] (а.с.47). Згідно із словником-довідником «Власні імена людей»( [PERSON] , [PERSON] ; ред. [PERSON] ; НАН України, Ін-т мовознавств ім. О. О. Потребні. - 3-тє вид., випр. - Київ: Наук. Думка 2005) українські записи жіночого імені «Анна» та жіночого імені «Ганна» є ідентичними (а.с.128). 14.06.2023 [PERSON] подала заяву до Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області про відмову у прийняті спадщини (а.с.44). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.06.2023 за [PERSON] 15.11.2004 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №158380 на праві приватної власності зареєстрована земельна ділянка площею 3.0621 га, яка розташована на території Воробіївської сільської ради Немирівського району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0523081400:01:001:0152 (а.с.6-8). Однак, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №158380 [PERSON] на підставі розпорядження №371 Немирівської районної державної адміністрації від 28.10.2004 є власником земельної ділянки площею 3,0621 га, яка розташована на території Воробіївської сільської ради Немирівського району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0523081400:01:001:0153 (а.с.13). Тоді, як згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.06.2023, земельна ділянка площею 3,1955 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 0523081400:01:001:0153 на праві приватної власності 15.11.2004 зареєстрована за [PERSON] (а.с.9-11). Згідно повідомлення Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області під час друку державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №158380, на ім`я [PERSON] , який був виданий на підставі розпорядження Немирівської районної державної адміністрації від 28.10.2004 №371, допущено помилку в кадастровому номері 0523081400:01:001:0153. В дійсності вище згаданій земельній ділянці площею 3,0621 га для ведення особистого селянського господарства присвоєно кадастровий номер 0523081400:01:001:0152 (а.с.17). Позивач звернувся до Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на земельну ділянку, належну [PERSON] . Постановою нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області Кнап Л.П. №607/02-31 від 27.06.2023 відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 3,0621 га, розташовану на території Воробіївської сільської ради Немирівського району Вінницької області, належну [PERSON] , померлій [INFO] , у зв`язку із тим, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку, серії ВН №158380, виданому 15.11.2004 Немирівською районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] , зазначений кадастровий номер 0523081400:01:001:0153, а у Витязі з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, номер витягу НВ-0500542742023, виданого 19.06.2023, зазначено, що власником земельної ділянки, кадастровий номер 0523081400:01:001:0153 є [PERSON] . Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ч.1\~ст. 1241 ЦК України\~малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1269 ЦК України одним із способів прийняття спадщини є подання спадкоємцем нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про її прийняття. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до пп.4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5\~видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7\~Про судову практику у справах про спадкування спадкоємець який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. Згідно ч.1ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] її спадкоємицями за заповітом є син [PERSON] та за законом донька [PERSON] . Остання відмовилась від прийняття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом на земельну ділянку, належну [PERSON] , однак отримав відмову нотаріуса та оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлений можливості за обставин незалежних від його волі. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справі про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved