Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова із вказаним позовом до Харківської міської ради, в якому прохає визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , як спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що вона є рідною донькою [PERSON] , яка померла [INFO] та після смерті якої залишилась спадщина, що складається з квартири [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте фактично з 2011 року до моменту смерті проживала разом із донькою у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS] . За заявою [PERSON] приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Бондаренко Ю.В. була заведена спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 68849542, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено з причин відсутності підтвердження спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки їх місце проживання було зареєстровано за різними адресами. Інші спадкоємці, окрім позивача, які прийняли спадщину відсутні. [PERSON] продовжує проживати у спірній квартирі, сплачує комунальні послуги. Посилаючись на наявність перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, з метою захисту свої прав [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання права власності на спірну квартиру в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] . Провадження у справі було відкрито за ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.01.2022. Згідно з ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому продовжено. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м.\~Харкова, Комінтернівського районного суду м.Харкова визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м.\~Полтави. На підставі вказаного розпорядження, за актом приймання-передавання справ від 09.09.2022 до Ленінського районного суду м.\~Полтави з Комінтернівського районного суду м.\~Харкова надійшла вказана справа за цивільним позовом [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 21.09.2022 справа №641/10399/21 була прийнята до провадження, з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. За ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09.02.2023 було задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Ю.В. належно засвідчені копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Витребувані докази надійшли на адресу суду 20.03.2023. Представником позивача в межах здійснення підготовчого провадження подано заяву про зміну предмету позову, в якій зазначаючи про те, що передумовою для визнання за позивачем права власності на спадкове майно, є встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прохає: визнати факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , як спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.07.2023 підготовче провадження у справі було закрито, з призначенням до розгляду по суті вимог. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини. [PERSON] пояснила, що вона разом із матір`ю [PERSON] з 2011 року постійно спільно проживали у квартирі [ADDRESS] . Але оскільки померла [PERSON] на момент смерті була зареєстрована за іншою адресою, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом їй було відмовлено. Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався, причини не прибуття в судове засідання представника не повідомив. Виходячи із змісту ст.ст.223,280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин, враховуючи, що належно повідомлений відповідач повторно не з`явився в судове засідання, відзиву не подав, і будь-яких клопотань ним заявлено не було, беручи до уваги згоду позивача, суд дійшов висновку про проведення заочного розгляду справи, про що в судовому засіданні постановив відповідну ухвалу. Заслухавши пояснення позивача, її представника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне. Позивач у справі [PERSON] , народилась [INFO] у м. Харкові, її батьками у свідоцтві про народження серії [NUMBER] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,13). Місце проживання позивача починаючи з 31.03.2015 зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Право власності на квартиру [ADDRESS] , згідно із інформаційною довідкою №290303048 (а.с.11), на підставі договору довічного утримання №1-1422 від 28.10.2000, зареєстровано за [PERSON] . За внесеними до Реєстру прав власності відомостями, рішення про державну реєстрацію прийнято 01.02.2011, форма власності приватна, розмір частки власності 1. Харківським міським бюро технічної інвентаризації 13.10.2011 було виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , в якому власником нерухомого майна значиться [PERSON] (а.с.9,10). Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.12), [PERSON] померла [INFO] у м. Харкові, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області складено відповідний актовий запис №16198 від 05.11.2018. 14.12.2021 позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Ю.В. із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] . За постановою приватного нотаріуса Бондаренко Ю.В. від 14.12.2021 (а.с.17), позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , яка залишилась після смерті її матері [PERSON] було відмовлено. За змістом цієї постанови підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало не прийняття позивачем спадщини після своєї матері, оскільки [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до жодного компетентного нотаріального округу протягом строку, встановленого для прийняття спадщини не зверталась, та зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не була зареєстрована і не проживала. Згідно із поясненнями позивача, дійсно на момент смерті вони разом із матір`ю були зареєстровані за різними адресами, проте після набуття у 2011 матір`ю права власності на квартиру [ADDRESS] , вони спільно у ній проживали до моменту смерті [PERSON] . Згідно з актом від 21.12.2021, затвердженим головою ОСББ «Світанок», мешканці будинку [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] засвідчили що починаючи з 01.02.2011 до 04.11.2018 [PERSON] та [PERSON] фактично проживали за адресою: [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є сусідкою позивача, мешкає з нею в одному будинку. Знайома з [PERSON] та її матір`ю приблизно з 2011 року, з часу коли вони вселились у будинок [ADDRESS] . Разом із померлою [PERSON] вони часто прогулювались по двору, коли матір позивача захворіла та вже не ставала з ліжка, на прохання позивача, коли вона йшла на роботу, свідок приглядала за [PERSON] . Як пояснила позивач інші спадкоємці після смерті матері відсутні, із заявами про прийняття спадщини окрім неї інші особи не звертались. Згідно із матеріалами спадкової справи №27/2021, відкритої після смерті [PERSON] , що була витребувана за клопотанням представника позивача, спадкова справа була відкрита 14.12.2021 за заявою [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти від імені померлої не посвідчувались, батько позивача [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво [NUMBER] ). Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 14.12.2021 сформованої за запитом нотаріуса Бондаренко Ю.В., станом на 03.11.2018 місце проживання [PERSON] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вказує, що відповідно до\~ст. 1216 ЦК України,\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Згідно із\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1\~ст.1269 ЦК України). Згідно з п.п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Згідно п.3.22 Порядку, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Як встановлено судом місце проживання [PERSON] на момент смерті було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Зареєстрованим місцем проживання позивача, згідно з відмітками у паспорті значиться [ADDRESS] . Виходячи з пояснень позивача вона та її померла матір [PERSON] з 2011 постійно спільно проживали у квартирі [ADDRESS] , до моменту смерті останньої 03.11.2018, що підтверджується показаннями свідка та комісійним актом про фактичне проживання останніх за вказаною адресою у період з 01.02.2011 до 05.11.2018. Оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини породжує для позивача юридичні наслідки, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Щодо заявленої позивачем вимоги про визнання права власності на спадкове майно, суд зазначає про наступне. Відповідно до ст.392 ЦК України,\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Зі змісту постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Ю.В. вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стало те, що позивач [PERSON] не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк, а також на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Виходячи зі змісту положень чинного законодавства щодо компетенції суду, останній при здійсненні правосуддя не може підміняти інший орган чи установу та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції іншого органу. \~ \~ \~ \~Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. З огляду на наведене та з врахуванням того, що цим судовим рішенням встановлено факт спільного проживання позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] на час відкриття спадщини, позивач не позбавлена можливості звернутися до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин у задоволенні заявленої позовної вимоги про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкуванням на вказану вище квартиру слід відмовити за передчасністю.

Outcome: partial