Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Баранець О.А. звернулась в суд із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Підкамінської селищної ради Золочівського району Львівської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 28.03.2019 розірвано. За час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей, а саме дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з нею. Позивач вказує, що відповідач тривалий час не цікавиться дітьми, не займається їх вихованням та не дає коштів на їх утримання. При цьому вихованням доньок та їх утриманням вона займається самостійно. Таким чином, оскільки відповідач не забезпечує харчування, медичного догляду та лікування дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток, їх навчання, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, свідомо ухиляється від спілкування з дітьми, причому робить це без поважних причин, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та призначено судове засідання. Копію позовної заяви з додатками надіслано до Органу опіки та піклування Підкамінської селищної ради Золочівського району Львівської області та зобов`язано, протягом одного місяця, надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 31.08.2023 судом зареєстровано висновок органу опіки та піклування - Підкамінської селищної ради Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протокольною ухвалою суду від 18.09.2023 постановленою у судовому засіданні без видалення в нарадчу кімнату та занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Баранець О.А. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просилив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. З приводу ухвалення заочного рішення не заперечили. Додатково зазначили, що якщо суд прийде до переконання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , то позивач вважає достатнім розміром аліментів 1/3 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання повістки про виклик до суду та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Підкамінської селищної ради Золочівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без присутності органу опіки та піклування за, позов підтримує та просить задовольнити. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] з дітьми не спілкується, ними не опікується, вихованням не займається та матеріально не утримує їх. Також вказали, що так як вони своїх дітей не мають, то помагають [PERSON] із вихованням дітей, піклуються про них та допомагають матеріально. Крім того, Старша дочка [PERSON] , [INFO] 3 дні в тиждень живе у них, оскільки відвідує курси ІТ. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] у с. Вербівчик. Вказала, що [PERSON] вона давно не бачила, а приїжджав він приблизно 6-7 років тому. Зазначила, що останній до дітей не приїжджає та не піклується про них. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду повідомила, що вона є мамою [PERSON] та вказала, що [PERSON] з дітьми не спілкується, ними не опікується, вихованням не займається та матеріально не утримує їх. При цьому, жодні перешкоди у спілкуванні з дітьми йому не чиняться. Присутні в судовому засіданні неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] суду повідомили, що тата [PERSON] вони вже давно не бачили, батько не приїжджає до них, не дзвонить, не спілкується з ними, не вітає їх з днем народження та не дарує подарунки. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує позивач. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.03.2019 у справі № 607/14324/18 розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 24.10.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області України та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 25.10.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області України. Відповідно до довідки №74 від 22.03.2023 та характеристики № 73 від 22.03.2023 виданих Підкамінською селищною радою Золочівського району Львівської області, сім?я [PERSON] , [INFO] складається із дочки [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] . [PERSON] народилася і проживає в [ADDRESS] (проживає без реєстрації) разом із нею проживають діти: дочка [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] . За час проживання в селі Вербівчик зарекомендувала себе з хорошої сторони. Приймає активну участь в громадському житті села. У зловживанні алкоголю і наркотиків не замічена. На даний час з боку виконкому Підкамінської селищної ради зауважень щодо поведінки [PERSON] немає. Згідно характеристики виданої Маркопільською ЗЗСО І-ІІІ ступенів, [PERSON] навчається в закладі освіти з 10 класу. Зарекомендувала себе як дисциплінована учениця. Володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні. Навчається не в повну міру своїх можливостей. Має довільну зорову, слухову, механічну пам`ять. Запам`ятовує навчальний матеріал. На уроках завжди уважна, домашні завдання виконує сумлінно. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті закладу освіти та класу [PERSON] товариська, стримана, дисциплінована, самостійна, не піддається чужому впливу, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Мати приділяє належну увагу вихованню дочки. Постійно підтримує зв`язок із закладом освіти та класним керівником, систематично відвідує школу. Батько не приділяє належної уваги вихованню дочки, нехтує вихованням, свої батьківські обов`язки не виконує. Як вбачається з характеристики виданої Маркопільською ЗЗСО І-ІІІ ступенів, [PERSON] навчається в школі з першого класу. Під час навчання зарекомендувала себе працелюбною ученицею. Швидко запам`ятовує навчальний матеріал, володіє ним на достатньому рівні. Виявляє логічне і творче мислення. На уроках неактивна і тому навчається не в повну міру своїх сил. Має здібності до вивчення предметів гуманітарного напрямку. Виявляє активний інтерес до фізичної культури і спорту, що проявляється на уроках фізкультури. Не має порушень дисципліни під час занять. Вероніка є активною учасницею шкільної художньої самодіяльності. Учениця весела, товариська, стримана, самостійна і врівноважена. Реально оцінює свої власні можливості, вибираючи завдання й справи під силу. Бере участь в організації повсякденного шкільного життя в якості старости класу. Охоче контактує з оточуючими. Старається підтримувати дружні стосунки з однокласниками та іншими учнями. Зберігає в належному порядку власні речі. Охайно одягнена. Домашнім вихованням дитини займається мати. Батько учениці не приймає участі у її вихованні та не підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. Відповідно до довідки № 415-23/03 виданої Комп`ютерною академією ІТ STEP, студентка [PERSON] навчається за спеціальністю Мала Академія на стаціонарній формі навчання. Персональний код студента: [NUMBER], Термін навчання з 11.09.2021 - 10.09.2024. На підтвердження здійснення оплати за навчання [PERSON] у Комп`ютерні академії ІТ STEP, позивачем долучено до матеріалів справи копії квитанцій ПРИВАТ БАНК. Згідно листа амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП «Зборівський ЦІМСД» ЗМР № 1 від 18.05.2023, діти [PERSON] , а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] мають укладені декларації з лікарем - педіатром Вегера Світлана Євгенівна з 25.07.2018. За час спостереження за дітьми лікар-педіатр не спілкувалась з батьком дітей [PERSON] та жодного разу його не бачила. Дітей супроводжувала на прийомі мати [PERSON] та бабуся. Органом опіки і піклування суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Підкамінської селищної ради Золочівського району Львівської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Підкамінської селищної ради № 86 від 23.08.2023, орган опіки та піклування виконавчого комітету Підкамінської селищної ради Львівської області прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітніх дітей а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою [ADDRESS] . З висновку вбачається, що [PERSON] , більше шести років проживає окремо від дітей та колишньої дружини, займається виключно своїм життям та не цікавитися дітьми. Батько не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачився з дітьми, не здійснював підготовку до дорослого життя та не проявляв інтересу до їх внутрішнього світу, не займатися їх вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей не надавав. 04.07.2023 начальником служби у справах дітей, фахівцем із соціальної роботи Підкамінської селищної ради, обстежено житлово-побутові умови проживання дітей за адресою: [ADDRESS] . В ході обстеження встановлено, що діти проживають з бабусею [PERSON] , так як зі слів бабусі їх мати [PERSON] тимчасово перебуває на заробітках в Італії. Будинок в якому проживає сім`я складається з 3-х кімнат, санвузла, кухні. коридору, веранди. Будинок забезпечений водо- газо-електропостачанням. Умови проживання добрі, діти забезпечені усім необхідним для комфортного проживання. Для дітей виділені окремі кімнати, кожна дитина має окреме спальне місце з постільною білизною, індивідуальне робоче місце для вивчення уроків. Санітарні умови відповідають вимогам. На засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 22.08.2023 було запрошено батьків дітей [PERSON] (рекомендованим листом № 113 від 28.06.2023, № 133 від 20.07.2023 однак листи - запрошення [PERSON] вручено не було). [PERSON] на зв`язок не виходить. З матір`ю дітей [PERSON] , працівник служби у справах дітей поспілкувалася в телефонному режимі. Вона повідомила, що з батьком дітей не проживає більше шести років, одна займається вихованням дітей. Батько свідомо ухиляється від спілкування з дітьми, причому робить це без поважних причин, матеріально дітям не допомагає. Через скрутне матеріальне становище вона змушена їхати на заробітки в Італію, так як її старша дочка [PERSON] паралельно з школою навчається в Тернопільській комп`ютерній академії IT STEP на платній формі навчання. На засідання комісії з питань захисту прав дітей прибула бабуся дітей [PERSON] , яка стверджує, що батько [PERSON] дійсно не бере участі у вихованні дітей, не спілкується з ними, не цікавиться їхнім життям, матеріально не допомагає, а також староста Вербівчицького старостинського округу Саква Василь Васильович , який повідомив що [PERSON] дійсно проживає сама з неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у своєї мами [PERSON] за адресом [ADDRESS] . Наявна інформація свідчить про те, що батько [PERSON] жодним чином не дбає про забезпечення життєвих потреб дітей. За результатами розгляду по даній справі, комісія з питань захисту прав дитини Підкамінської селищної ради 22.08.2023 прийняла рішення № 5 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітніх дітей а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] » Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя,поважати дитину. Згідно частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений і ч. 2 ст. 150 СК України. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України). Крім того, частиною другою статті 158 Сімейного кодексу України передбачено, що баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту інтересів дитини, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування повинно вирішуватися лише після всебічного дослідження позицій сторін, насамперед, з`ясування ставлення батьків до дитини. Встановлено, що неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] проживають за адресою, [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] . Суд вважає, що позивач належними, допустимими та достатніми доказами довела, що відповідач [PERSON] не проявляє батьківської турботи та любові по відношенню до свої неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, а також не приймає участі в навчально-виховному процесі. За таких підстав суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а тому позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17. Відтак суд доходить висновку, що рішення про позбавлення батьківських прав відповідача відповідає якнайкращим інтересам дітей, не позбавляючи при цьому відповідача можливості за його бажанням піклуватися про дітей. Більше того за правилами ст. 169 СК України позбавлені батьківських прав батьки вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки, якщо це буде відповідати інтересам дитини. Окрім цього, частина 3 ст. 166 СК України визначає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Стаття 180 СК України визначає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також, Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти - це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та інше. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ч.2 ст. 182 СК України). У відповідності до вимог ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом зауважує, що стягнення аліментів має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Положеннями ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на виконання вимог ч. 3 ст. 166 СК Україниз відповідача слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.10.2023 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дітей, а також забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав з відповідача на користь позивача слід стягнути 1073,60 грн судового збору.

Outcome: approved