Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

07.06.2023 [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які продовжують навчання в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми 23-х років за умови продовження навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [PERSON] . Діти в даний час є повнолітніми, однак продовжують навчання у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, чим не виконує свій обов`язок як батька утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, що визначено ст. 199 СК України. Відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, а тому має можливість їх утримувати. Ухвалою суду від 10.07.2023 відкрито провадження у справі та визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов з наведених у ньому доводах підтримала, просить такий задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила часково та вказала, що донька сторін у справі на даний час завершила навчання, і їй вже виповнилось 24 роки. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] покладається на розсуд суду. Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 16.03.2023, постановою про закінчення виконавчого провадження від 26.12.2022 та рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 16.03.2009, дана обставина не заперечується сторонами. [INFO] [PERSON] досягла повноліття, а [INFO] досяг повноліття [PERSON] . З довідки №99 від 09.03.2023, вбачається, що [PERSON] , дійсно навчається у ВПУ №71 м.Кам`янка-Бузька за професією "Обліковець з реєстрації бухгалтерських даних. Оператор комп`ютерного набору" на денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2023 (а.с.5). Як видно з довідки Вузлівського опорного навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа I-III ступенів - ліцей" №01-19/207 від 11.09.2023, [PERSON] , [INFO] , дійсно закінчив 28.06.2023 навчально-виховний комлекс і отримав свідоцтво про здобуття повної загальної середньої освіти (а.с.36). Довідкою №169 від 25.09.2023 доводиться, що [PERSON] дійсно навчається на денній формі навчання на першому курсі в Державному навчальному закладі "Професійно-технічне училище №14 м.Нова Каховка" з 01.09.2023 по 18.01.2025 за професією "Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів. Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування." Діти сторін [PERSON] та [PERSON] проживають з матір`ю - позивачкою у справі, що не заперечується сторонами. Як на підставу своїх позовних вимог позивач вказує на невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, що передбачено ст. 199 СК України. Відтак суд встановив, що між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати до досягнення двадцяти трьох років своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного кодексу України, а саме Главою 16\~Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання. Так, у відповідності до норм ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно зі ст. 191 СК України\~ аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги те, що [PERSON] на даний час продовжує навчання, не досяг двадцяти трьох років, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати його до досягнення двадцяти трьох років, і за своїм матеріальним становищем може надавати таку допомогу, то у цій частині позов є підставний. Судом встановлено, що відповідач не виконує свого обов`язку з утримання повнолітнього сина, який проживає з матір`ю, що є підставою для стягнення аліментів відповідно до ст. 199 СК України. Відтак, з огляду на наведене вище, а також те, що відповідач не надав суду доказів, що він є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші неповнолітні чи непрацездатні особи, не повідомив про те, що він немає можливості надавати матеріальну допомогу свому повнолітньому сину, суд з урахуванням всіх обставин справи та положень закону, зокрема вимог ст. 182 СК України, дійшов висновку, що розмір аліментів, необхідно визначити в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, такий розмір аліментів буде справедливий, необхідний та достатній для забезпечення сина сторін у справі належного утримання. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина сторін по справі [PERSON] , суд виходив з наступного. Як зазначено судом вище, у відповідності до норм ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що повнолітня донька сторін у справі [PERSON] на даний час досягла двадцяти трьох років, а відповідно до довідки ВПУ №71 м.Кам`янка-Бузька від 09.03.2023 №99, [PERSON] , навчалася в даному училищі з 01.09.2020 по 30.06.2023, період навчання завершився. А тому, підстав для стягнення з відповідача на утримання повнолітньої доньки [PERSON] аліментів, суд не вбачає, так як вона не продовжує навчання і досягла віку з якого обов`язок по її утриманні батьками припиняється. Враховуючи те, що аліменти присуджуються судом на майбутнє, а вимоги про стягнення заборгованості за минулі періоди позивач не заявила, то суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» \~позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, з урахуванням задоволених вимог позивача на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: partial