Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

16 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви заявник зазначає, що в липні 2023 року одружився із [PERSON] , яка має неповнолітнього сина [PERSON] . Із своєю дружиною та її сином з жовтня місяця 2021 року проживає разом. Та відноситься до сина дружини, як до свого та і дитина сприймає його як свого батька. Рідний батько [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] , натомість дитина потребує батьківської турботи та відчуття чоловічої підтримки поруч. Відносини в сім`ї склалися дружні, доброзичливі. З огляду на те, що наша сім`я на даний час перебуває в очікуванні народження спільної дитини, вважає, що [PERSON] не повинен відчувати різниці між ним та майбутньою спільною дитиною. Заявник вважає, що [PERSON] повинен відчувати його своїм повноцінним батьком, що може бути досягнуто шляхом його усиновлення, адже дитина вже досягла віку, коли усе розуміє самостійно. Мати [PERSON] , [PERSON] надала згоду на усиновлення [PERSON] та і [PERSON] , особисто висловив свою згоду на усиновлення. В судове засідання сторони не з`явились. Заявник, [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримали в повному обсязі, [PERSON] не заперечує проти усиновлення. Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Ірпінської міської ради, Козир О.В. надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення заяви. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] , народився [INFO] , батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 березня 2023 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області (а.с. 16). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 жовтня 2018 року, виданого Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] , [INFO] помер [INFO] ( а.с.10). [PERSON] 13 липня 2023 року уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13 липня 2023 року, виданого Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) ( а.с.8). До матеріалів справи долучено висновок про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, виданий КНП «Ірпінський міський центр первинної медико - санітарної допомоги», [PERSON] встановлено діагноз: практично здоров ( а.с.13). Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , психіатричних та наркологічних протипоказань для усиновлення дитини не має, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, має добрий стан здоров`я, має власне житло, працює, прагне надати усиновленій дитині любов, опіку та піклування, матеріальне забезпечення та виховання (а.с. 14,15,18-21). Мати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] надала нотаріально посвідчену згоду на усиновлення [PERSON] , [INFO] її неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.17). Неповнолітній [PERSON] надав згоду на своє усиновлення [PERSON] ( а.с.12). Згідно висновку Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області №01-20/2921 від 11.08.2023 року виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області, діючий як орган опіки та піклування, вважає усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] доцільним та таким , що відповідає інтересам дитини (а.с.6). За правилами статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до пункту 8 вказаної постанови, за змістом статті 217 СК у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. При цьому необхідно враховувати, що до набрання рішенням суду про усиновлення законної сили кожен із батьків може відкликати свою згоду незалежно від мотивів. Відповідно до вимог статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення (стаття 225 СК України). Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача, у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини (стаття 229 СК України). Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до статті 228 СК України особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Отже, оскільки встановлено, що усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , не суперечить його інтересам, заявник [PERSON] фізично здоровий, здатний створити для дитини належний матеріально - побутовий рівень проживання, бажає усиновити дитину, спроможний забезпечити їй належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя, згоди матері дитини та самої дитини на усиновлення,позитивний висновок органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що заява в частині підлягає задоволенню. Суд також вважає за необхідне, у відповідності до вимог статей 229, 231 СК України, задовольнити вимогу заявників та внести зміни до актового запису про народження дитини. Згідно зі статтею 314 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявники виконали всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, вона мають здібності осіб, яка бажають усиновити дитину, можуть забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Відповідно до статті 7 Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей» від 25 січня 1996 року, ратифікованої Верховною Радою України 03 серпня 2006 року, під час розгляду справ, що стосуються дитини, судовий орган діє швидко для уникнення будь-яких невиправданих зволікань, а швидке виконання прийнятих рішень повинно бути забезпечене відповідною процедурою. У термінових випадках судовий орган при необхідності має повноваження приймати рішення, які підлягають негайному виконанню. Згідно частини 4 статті 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявників. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved