Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

06 вересня 2023 року виконувач обов`язків керівника Роменської окружної прокуратури І.Глущенко звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області до [PERSON] про конфіскацію земельних ділянок. Позов мотивовано тим, що за громадянкою російської федерації [PERSON] , [INFO] , як спадкоємицею після смерті батька - [PERSON] , державним реєстратором - приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Совою С.М. 04.10.2018 зареєстровано право власності на земельні ділянки: площею 3,1167 га з кадастровим номером 5924182300:02:004:0012, площею 0,0442 га з кадастровим номером 5924182300:02:007:0507, сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області. Разом із цим, Роменською окружною прокуратурою виявлено порушення ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні відповідачем зазначених земельних ділянок. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (з 04.10.2018 року по даний час) не відчужила їх, є підстави для їх конфіскації у власність держави. Ухвалою судді від 07.09.2023 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 08.09.2023 року накладено арешт на земельні ділянки з кадастровим номером 5924182300:02:004:0012, площею 3,1167 га, та з кадастровим номером 5924182300:02:007:0507, площею 0,0442 га, що розташовані на території Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області; заборонено [PERSON] розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельних ділянок з кадастровим номером 5924182300:02:004:0012, площею 3,1167 га, та з кадастровим номером 5924182300:02:007:0507, площею 0,0442 га, що розташовані на території Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області. В судовому засіданні прокурор Хизь С.В. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в клопотанні до суду просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити згідно пояснень по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за громадянкою російської федерації [PERSON] , [INFO] , державним реєстратором - приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Совою С.М. 04.10.2018 зареєстровано право власності на земельні ділянки: площею 3,1167 га з кадастровим номером 5924182300:02:004:0012, площею 0,0442 га з кадастровим номером 5924182300:02:007:0507, сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області(а.с. 36-37). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.2018 № 774, спадкова справа № 272/2012, спадкоємцем майна [PERSON] , 1939 р.н., є його дочка, громадянка російської федерації [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - [NUMBER] , зареєстрована за адресою - російська федерація, [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки з кадастровим номером 5924182300:02:004:0012, площею 3,1167 га, сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Бобрицька сільська рада Роменський район Сумська область, що належала померлому [PERSON] , на підставі державного акту СМ 000321, виданого 01.07.2003 Роменською РДА на підставі розпорядження голови Роменської РДА №253 від 12.06.2003 та зареєстрованого 25.02.2016 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1057 (а.с. 38). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.2018 № 775, спадкова справа № 272/2012, спадкоємцем майна [PERSON] , 1939 р.н., є його дочка, громадянка російської федерації [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - [NUMBER] , зареєстрована за адресою - російська федерація, [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки з кадастровим номером 5924182300:02:007:0507, площею 0,0442 га, сільського господарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Бобрицька сільська рада Роменський район Сумська область, що належала померлому [PERSON] , на підставі державного акту СМ 166935, виданого 01.07.2003 Роменською РДА на підставі розпорядження голови Роменської РДА №253 від 12.06.2003 та зареєстрованого 28.12.2015 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1672 (а.с. 39). Разом із цим, Роменською окружною прокуратурою виявлено порушення статей 13, 14, 41 Конституції України, статей 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні [PERSON] зазначених земельних ділянок. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 356 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що [PERSON] порушила визначену ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення та як іноземна громадянка не відчужила їх упродовж року після набуття права власності. На даний час вона без перешкод використовує спірні земельні ділянки на території України. Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України. Окрім цього, воєнні дії, які ведуться на території України вкрай негативно впливають на продовольчі процеси у нашій державі, зокрема багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому у цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства була безумовно повернута у власність держави. Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - ГУ Держгеокадастру у Сумській області (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»). Правовий висновок щодо застосування ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Підставою для представництва в суді інтересів держави стали факти порушення законодавства при використанні іноземною громадянкою [PERSON] земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яка не відчужила їх упродовж року після набуття права власності. Дана процедура безумовно передбачена чинним земельним законодавством (ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України). Ця норма є імперативною та не передбачає винятків. З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності [PERSON] критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які [PERSON] незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (з 04.10.2018 року по даний час) не відчужила їх, є підстави для їх конфіскації у власність держави. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь Сумської обласної прокуратури необхідно стягнути кошти, витрачені на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 1342, 00 грн., а всього стягнути 4026, 00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved