Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.11.2020р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 102160 про стягнення з позивача суми заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за кредитним договором від 24.07.2019 № 246690085 в сумі 24\~462,00 грн. Позивач вважає вказаний виконавчий напис незаконним, вчиненим всупереч приписам ст. 87 ЗУ «Про нотаріат». Вказала, що не отримувала листа з вимогою усунення порушення зобов`язань і не була вчасно поінформована про наявність заборгованості та виконати їх або оспорити, отже заборгованість не є безспірною. Вважає, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню і з фактичних обставин справи вбачаються підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Тому просить визнати виконавчий напис № 102160 від 20.11.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в сумі 24\~462,00 грн. таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов`язані з наданням професійної правової допомоги в сумі 11200,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 29.08.2023 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також запропоновано третім особам надати пояснення щодо позову до початку розгляду справи. Від відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Натомість представником відповідача А. Дрешель скеровано до суду заперечення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у яких у задоволенні вимог позивача про стягнення витрат, пов`язаних з наданням професійної правової допомоги в сумі 11200,00 грн. просила відмовити повністю. В обґрунтуванні звернула увагу суду на позицію Верховного суду щодо зв`язку договору про надання правової допомоги та наданих на його підтвердження доказів з розглядом конкретної справи. Також вважала не невідповідність договору про надання правової допомоги вимогам ч. 5 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Вважала вартість витрат на правову допомогу суттєво завищеною та неспівмірною фактично наданим послугам по справі, яка не є складною, та не вважала квитанцію до прибуткового касового ордеру, копію якого надано адвокатом Завгородньою Н.С. належним доказом понесених витрат у зв`язка з відсутністю податкового коду підприємства та кореспондуючого рахунку бухгалтерського обліку. Документальних доказів на підтвердження аргументів заперечення не надано. Від третьої\~особи:\~приватного нотаріуса\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горая О.С. письмові пояснення не надходили. Про дату та час розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Від третьої особи: приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. письмові пояснення не надходили. Про дату та час розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до копії виконавчого напису № 102160, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 20 листопада 2020 року вчинено вказаний виконавчий напис, згідно якого [PERSON] , [INFO] є боржником за кредитним договором № 246690085 від 24.07.2019р., укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28 листопада 2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Строк платежу за кредитним договором № 246690085 від 24 липня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04 листопада 2020 року по 04 листопада 2020 року. Сума заборгованості становить 23\~262,00грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6000,00; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредиту 11\~220,00грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, строкова заборгованість за комісією 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 6,042,00 грн.. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату зі стягувача у розмірі 1200,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 24\~462,00 грн. Згідно копії договору № 246690085 від 24.07.2019р., його сторонами вказані [PERSON] (позичальник) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (товариство). Предметом договору є кредит без конкретної споживчої мети на суму 6000,00 грн. строком на 30 днів. Додатком до даного договору є графік розрахунків, відповідно до якого термін платежу - 23.08.2019, сума кредиту 6000 грн., нараховано процент 18,00 грн., до сплати 6018 грн. Договір та графік розрахунків не містять відомостей про підпис позичальника. Згідно копії виписки з особового рахунку за кредитним договором № 246690085, ПІБ [PERSON] , ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вказує, що станом на 04.11.2020р. заборгованість за кредитним договором № 246690085 від 24.07.2019р. не погашена та складає 23\~262,00 грн. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Черкаського області Чупис Т.П., ВП № 67289394 від 27.10.2021р., вбачається, що приватним виконавцем Чупис Т.П. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 102160, виданого 20.11.2020р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанси» заборгованості у розмірі 24\~462,00грн. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право на оскарження дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спори між боржниками і стягувачами, а також спори інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису є нотаріальною дією. Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правове регулювання вчинення нотаріальних написів нотаріусами визначено статтями 87-91 глави 14 Закону України «Про нотаріат», правилами глави 16 розділу 2 Порядку вчинення дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», розділом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» законодавчо визначено дві умови вчинення виконавчого напису, а саме нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3 глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року визначено умови вчинення виконавчого напису. А саме, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно п.1.1 та 1.2 Порядку вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~затвердженого наказом\~міністерства юстиції\~України №\~296/5\~від 22.02.2012\~(зі\~змінами і\~доповненнями), для\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна\~нотаріуси вчиняють\~виконавчі написи\~на документах,\~що встановлюють\~заборгованість,\~або на\~правочинах,\~що передбачають\~звернення стягнення\~на майно\~на підставі\~виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Звертаючись до суду з вказаною позовною заявою, позивач заперечила правомірність вчинення нотаріусом виконавчого напису № 102160 від 20.11.2020р., вказавши на відсутність належного підтвердження безспірності заборгованості та порушення нотаріусом порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки не було дотримано порядку вчинення виконавчого напису, нотаріусом не було отримано документів на підтвердження безспірності заборгованості. Даний факт відповідачем не спростовано. З матеріалів справи вбачається відкриття приватним виконавцем Чупис Т.П. виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 102160 від 20.11.2020р., виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанси» заборгованості у розмірі 24\~462,00грн. за кредитним договором № 246690085 від 24.07.2019 року. Жодним іншим чином, окрім зазначених вище виконавчого напису приватного нотаріуса Горая О.С., виписки з особового рахунку та постанови приватного виконавця Чупис Т.П. заборгованість не підтверджена. Відповідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23 січня 2018 року, по справі № 310/9293/15ц, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 листопада 2021 року по справі №758/14854/20. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем (боржником) вимоги про усунення порушень за кредитним договором, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», зазначений у написі, є безспірним. На відсутність безспірної заборгованості вказує також те, що позивач звернулась до суду після відкриття приватним виконавцем Чупис Т.П. виконавчого провадження та не погоджується з безспірністю суми заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у п. 93-95 постанови від 21 вересня 2021р. по справі № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21, оскільки укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У даній справі у суду відсутні відомості про наявність у нотаріуса на момент вчинення оскаржуваних виконавчих написів оригіналу кредитного договору, посвідченого нотаріально, а отже відсутні відомості про дотримання нотаріусом Гораєм О.С. порядку вчинення нотаріальних дій під час вчинення даного напису. Враховуючи викладене та відсутність заперечень сторони відповідача, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо заходів\~забезпечення позову\~суд зазначає,\~що у\~відповідності з\~ч.\~7\~ст.\~158\~ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у сумі 536,80 грн. та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60грн. від якого при подачі заяви була звільнена позивач відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу до матеріалів позовної заяви долучено копію договору про надання правової допомоги б/н від 03.07.2023, укладеного між позивачем та адвокатом Завгородньою Наталією Сергіївною. Договором визначено його істотні умови. Так, сторони досягли згоди щодо предмету договору, обов`язків сторін, порядку розрахунків та інших умов. Згідно копії акту № б/н від 03.07.2023 виконання робіт по договору про надання правової допомоги від 03.07.2023 по вказаному договору адвокатом Завгородньою Н.С. проведена робота надано усну консультацію клієнту тривалістю 4 год., вартістю 800 грн/год. на загальну суму 3200 грн.; проведено аналіз судової практики тривалістю 5 год., вартість 800 грн/год. на загальну суму 4000 грн.; підготовлено позовну заяву - тривалість 5 год. вартість 800 грн/год. всього на 4000 грн. Загалом надано послуг на 11200 грн. Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера № 28 від 03.07.2023р. адвокатом Завгородньою Наталією Сергіївною прийнято від [PERSON] кошти в сумі 11200 грн. на підставі договору про надання правової допомоги від 03.07.2023р. Відповідно до\~ч.\~4,\~5\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постановах Верховного Суду від 16.05.2019 по справі № 823/2638/18 та від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19 зроблено висновок про те, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Надання доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду по справі №910/15944/17 від 24.01.2019. Суд погоджується з твердженням сторони відповідача про неспівмірність витрат адвоката на професійну правничу допомогу, враховуючи категорію та складність справи, тривалість її розгляду та те, що вказана справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Щодо інших заперечень суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно положень ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Відповідно до Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги затвердженим рішенням Ради адвокатів України від «12» квітня 2019 року № 41 із змінами і доповненнями ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи. Договір про надання правової допомоги від 03.07.2023р. укладено між адвокатом Завгородньою Наталією Сергіївною та клієнтом [PERSON] що узгоджується з відомостями, зазначеними у ордері серія АА № 136725, тому у цій частині заперечення сторони відповідача не приймаються судом. Також суд\~не погоджується\~з твердженням\~сторони відповідача\~про невідповідність\~копії квитанції\~до прибуткового\~касового ордеру\~№ 28\~від 03.07.2023р.\~Положенню про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженому Постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 № 148 у зв`язку з відсутністю у вказаній копії квитанції податкового коду підприємства та кореспондуючого рахунку бухгалтерського обліку, оскільки такі відомості у типовій формі № КО-1 (квитанція до прибуткового касового ордера) не передбачено. Окрім того суд не погоджується з твердженням про відсутність зв`язку договору про надання правової допомоги та наданих на його підтвердження доказів з розглядом даної справи, оскільки стороною відповідача в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надано жодних доказів на підтвердження даного твердження, зокрема, щодо надання [PERSON] гр-ці [PERSON] правової допомоги у інших справах. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Зважаючи на положення статті 133, 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих адвокатом Завгородньою Н.С. послуг, зважаючи на категорію та юридичну кваліфікацію правовідносин у справі, наявність заперечень сторони відповідача, з урахуванням характеру виконаної роботи, враховуючи обсяг та зміст поданих стороною позивача документів, виходячи з принципу співмірності та розумності судових витрат і ринкових цін юридичних послуг, суд вважає, що сума витрат на юридичну допомогу підлягає зменшенню та з відповідача належить стягнути витрати на юридичну допомогу в розмірі 5000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved