Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

03 серпня 2023 року адвокат Повалій Олена Василівна, діючи в інтересах позивача [PERSON] , звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з ДП «СхідГЗК» на користь [PERSON] в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання та травми суму грошових коштів у розмірі 245000,00 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 02 квітня 2009 року по 12 лютого 2021 року, він працював на різних посадах у різних структурних підрозділах Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». 12 лютого 2021 року позивача звільнено з роботи. За час\~роботи на\~підприємстві відповідача\~позивач отримав\~хронічне професійне\~захворювання.\~Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П- 4 від 02 серпня 2021 року, затвердженого начальником Південно-Східного міжрегіонального Управління Держпраці, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг, з нейро дистрофічними проявами у вигляді: остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня). Вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації церебрально-переферичним ангіодистонічним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом гіктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеортрозу дрібних дрібних суглобів кистей. Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня ( з легким зниженням слуху). Захворювання виникло за таких обставин: тривалий термін роботи в умовах тяжкої фізичної праці, під дією підвищеного рівня загальної та локальної вібрацій (навантажувальної машини: МПДН-100, бурова установка AXERA, кріпильна лебідка ЛС-55, вантажно-доставна машина PAUS PFL-18) та виробничого шуму, показники яких перевищують нормативні, що обумовлено технологічним процесом на Новоконстянтинівській шахті ДП СхідГЗК». Причинами виникнення професійного захворювання є: рівень фізичного навантаження, а саме: робоча поза (% від зміни) незручна та фіксована 58,2 при нормі до 25, вимушена до 12,2 при нормі 10, стоячи 65,3 при нормі до 60, нахили корпусу (вимушені, більше 50°) кількість за зміну 120 при нормі 100. Дії локальної вібрації 113 дБ при нормативному 112дБ. Дії загальної вібрації 110 дБ при нормативному 101 дБ. Шум від 93 до 106 дБА при нормі 80 дБА. Також за час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом форми Н-1/П від 31 липня 2019 року. П. 4 акту форми Н-1/П вказує на обставини, за яких стався нещасний випадок, а саме: Оглянувши машину, [PERSON] помітив відсутність мастила у глазку рівня мастила гідравлічного бака, а поглянувши під машину виявив сліди витікання мастила. Після цього [PERSON] , з метою огляду моторного відсіку на наявність течі, підняв ліву захисну кришку двигуна у вертикальне положення, але не відкинув її до крайнього положення лежачи, що унеможливлювало б її падіння під власною вагою в положення «закрито». Тим самим [PERSON] надійно не зафіксував відкриту кришку при проведенні технічного обслуговування машини, як того вимагає «Руководство по експлуатации и техническому обслуживанию колесного погрузчика PFL-18», з яким був ознайомлений під час первинного навчання з питань охорони праці. Тримаючись правою рукою корпус моторного відсіку за машини [PERSON] почав оглядати наявні вузли і агрегати на наявність течі мастила. Під час огляду потерпілий не помітив, як захисна кришка під власною вагою впала, внаслідок чого йому було травмовано пальці правої руки. Лівою рукою потерпілий підняв захисну кришку, вивільнив руку, огорнувши респіратором типу «Пелюстка» побіг до камери ГШО. В цей час, приблизно о 04 год. 30 хв. в камері ГШО знаходилися електрогазозварювальник [PERSON] та гірничий майстер [PERSON] , який оглянув руку і пальці потерпілого та прийняв рішення про видачу [PERSON] на відмітку «0», повідомивши про це диспетчера шахти [PERSON] . Далі в супроводі [PERSON] потерпілого було доставлено медичного пункту підприємства, де фельдшером [PERSON] йому було надано первинну медичну допомогу, а потім доставлено службовим автомобілем підприємства у м. Кропивницький до приймального відділення КН «КОЛ», де потерпілого було оглянуто та проведено хірургічне втручання. Відповідно до п. 7 факту форми Н-1/П зазначено, що нещасний випадок вважається пов`язаним з виробництвом. П. 1 акту форми Н-1/П описує характер травм, отриманих позивачем: перелом інших пальців кисті, «Відкритий оскольчатий перелам основної фаланги другого пальця правої кисті, з пошкодженням сухожилків розгиначів. Рвана рана другого пальця правої кисті» 13 листопада 2019 року позивачу первинно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 10% з 22 жовтня 2019 року трудове каліцтво. 31 серпня 2021 року позивачу первинно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності нарівні 60%, з них радикулопатія + вібраційна хвороба 55%, приглухуватість 5%. 31 серпня 2021 року позивачу повторно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 60%, з них 10% безтерміново з 13.11.19р. + 50% вперше з 18.08.21р. 31 серпня 2021 року позивачу первинно безтерміново встановлено третю групу інвалідності. Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, має скарги на біль в шийному і п/кр від. хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в ліктьових, плечових і колінних суглобах, болі і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, загальну слабкість, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель сухий запаморочення, біль за грудиною, головний біль, втому, зниження слуху. У зв`язку\~з вказаним\~хронічним професійним\~захворюванням та\~травмою порушено\~та порушуються\~нормальні життєві\~зв`язки\~позивача,\~він позбавлений\~можливості реалізовувати\~свої звички\~та бажання.\~Тривалий процес\~лікування,\~позбавляє можливості\~позивача вести\~повноцінний спосіб\~життя.\~З моменту\~отримання хронічного\~професійного захворювання\~та травми,\~він постійно\~відчуває фізичні\~страждання та\~біль,\~обґрунтовані важкістю\~самопочуття та\~особливостями лікування.\~Окрім того,\~внаслідок отриманих\~хронічних професійних\~захворювань та\~травми ,\~що супроводжується\~значною втратою\~працездатності,\~систематичною необхідністю\~отримання медичної\~допомоги,\~він постійно\~відчуває психологічний\~дискомфорт,\~порушення душевної\~рівноваги,\~вираженої у\~почуттях розпачу,\~тривоги,\~дратівливості,\~у почуттях\~страху,\~поганому сні\~на фоні\~сильних больових\~відчуттів.\~Все це\~постійно і\~негативно позначалося\~і позначається\~сьогодні на\~душевному та\~фізичному станах. Вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього професійного захворювання та травми. Ухвалою судді від 04 серпня 2023 року по справі відкрито провадження та визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з цим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивач та відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлені належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подали. Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Із трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я позивача\~ [PERSON] вбачається, що у період 02 квітня 2009 року по 17 лютого 2021 року, він працював на різних посадах у різних структурних підрозділах Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». (а.с.10-14) Наказом №68 о/с від 17 лютого 2021 року [PERSON] звільнено за п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи. За час роботи на підприємстві відповідача, позивач отримав хронічне професійне захворювання, яке підтверджується дослідженим судом актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 31 березня 2020 року, затвердженого начальником Маловисківського міжрайонного Управління ДСЕС України в Кіровоградській області, дослідженого судом. (а.с.15-16) Згідно з п. 14 акту, [PERSON] встановлено діагноз: - радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг, з нейро дистрофічними проявами у вигляді: остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня). - вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації церебрально-переферичним ангіодистонічним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом гіктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеортрозу дрібних дрібних суглобів кистей. - нейросенсорна приглухуватість першого ступеня ( з легким зниженням слуху) Згідно п. 17 вищевказаного акту хронічне професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий термін роботи в умовах тяжкої фізичної праці, під дією підвищеного рівня загальної та локальної вібрацій (навантажувальної машини: МПДН-100, бурова установка AXERA, кріпильна лебідка ЛС-55, вантажно-доставна машина PAUS PFL-18) та виробничого шуму, показники яких перевищують нормативні, що обумовлено технологічним процесом на Новоконстянтинівській шахті ДП СхідГЗК». Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: рівень фізичного навантаження, а саме: робоча поза (% від зміни) незручна та фіксована 58,2 при нормі до 25, вимушена до 12,2 при нормі 10, стоячи 65,3 при нормі до 60, нахили корпусу (вимушені, більше 50°) кількість за зміну 120 при нормі 100. Дії локальної вібрації 113 дБ при нормативному 112дБ. Дії загальної вібрації 110 дБ при нормативному 101 дБ. Шум від 93 до 106 дБА при нормі 80 дБА. Також за час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом форми Н-1/П від 31 липня 2019 року. (а.с.17-21) Відповідно до п. 7 факту форми Н-1/П зазначено, що нещасний випадок вважається пов`язаним з виробництвом. П. 1 акту форми Н-1/П описує характер травм, отриманих позивачем: перелом інших пальців кисті, «Відкритий оскольчатий перелам основної фаланги другого пальця правої кисті, з пошкодженням сухожилків розгиначів. Рвана рана другого пальця правої кисті» Згідно із довідкою Медико-соціальної експертної комісії від 13 листопада 2019 року серія 12 ААА №012313 позивачу первинно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 10% з 22 жовтня 2019 року трудове каліцтво. Згідно із довідкою Медико-соціальної експертної комісії від 31 серпня 2021 року серія 12 ААА №085393 позивачу первинно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності нарівні 60%, з них: радикулопатія + вібраційна хвороба 55%, приглухуватість 5%. Згідно із довідкою Медико-соціальної експертної комісії від 31 серпня 2021 року серія 12 ААА №085399 позивачу повторно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 60%, з них 10% безтерміново з 13.11.19р. + 50% вперше з 18.08.21р. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 31 серпня 2021 року серія 12 ААБ №574449 позивачу первинно безтерміново встановлено третю групу інвалідності. (а.с.22-25) Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується випискою №2566/540 із медичної карти стаціонарного хворого та випискою №3267 з медичної карти стаціонарного хворого. (а.с.26-28) Відповідно до медичного висновку від 15 липня 2021 року № 1297 позивач має скарги на біль в шийному і п/кр від. хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в ліктьових, плечових і колінних суглобах, болі і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, загальну слабкість, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель сухий запаморочення, біль за грудиною, головний біль, втому, зниження слуху. (а.с.29-30) Звертаючись до\~суду з\~позовом,\~позивач посилається\~на те,\~що у\~зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням та травмою порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої ззички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання та травми , він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань та травми, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього професійного захворювання та травми. Згідно\~ст.4 Закону України «Про охорону праці»\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно зі\~ст.6 Закону України «Про охорону праці»\~умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Відповідно до\~ст.13 Закону України «Про охорону праці»\~роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 153 Кодексу законів про працю України\~встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров 'я чи настання смерті були б неможливими. Відповідно до вимог статті 173\~КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно\~статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Як вбачається з аналізу норм ч. 2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Відповідно до частини третьої статті 23\~ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(з відповідними змінами) (далі - Постанова) роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. У пункті 13 Постанови роз`яснено, що відповідно достатті 237-1 КЗпП Україниза наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 2, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. З огляду на положення ч.1\~ст.1167 Цивільного кодексу України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до\~Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця). Надані позивачем докази повною мірою підтверджують ушкодження здоров`я, отримання ним професійного захворювання та інвалідності, факт того що відбулося це при виконанні трудових обов`язків у шкідливих умовах, що у свою чергу призвело як до фізичних, так і до моральних страждань. Втрата працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб життя, вільно спілкуватися, внаслідок чого останній змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Соціальний аспект поняття непрацездатності свідчить про нездатність, в даному випадку, позивача, матеріально забезпечити себе та членів своєї сім`ї на рівні, визначеному достатнім для проживання людини (прожиткового мінімуму) в державі, що також завдає моральних страждань позивачу. Однак, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Таким чином, встановивши, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини ДП «Схід ГЗК», яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, що підтверджено висновком МСЕК щодо втрати позивачем працездатності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд керується роз`ясненнями, викладеними у пункті 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). При визначені розміру компенсації позивачу моральної шкоди, спричиненої втратою здоров`я, в результаті професійних захворювань, суд враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили з врахуванням того, що позивачу висновком МСЕК встановлено ступінь втрати професійної працездатності у загальному розмірі 60 % та приймаючи до уваги, що позивач працював в шкідливих умовах праці, виходячи з медичних висновків, акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та акту розслідування нещасного випадку, вважає за необхідне стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 120 000,00 грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача ДП «СхідГЗК» в дохід держави судовий збір в сумі 1200,00 гривень (120 000,00 * 1%). На підставі викладеного,

Outcome: partial