Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

У червні 2023 року адвокат Заборський О.В., який діє в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з квітня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утриманні. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведеться з грудня 2022 року. Позивачу відомо, що відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків, є працездатним, а тому повинен сприяти забезпеченню неповнолітніх дітей. Ухвалою суду від 27 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 07 липня 2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких вказано, що він з позивачем та їх діти мешкають разом за адресою: [ADDRESS] . Старший син [PERSON] знаходиться повністю на його утриманні, а молодший син [PERSON] перебуває на утриманні позивача та частково на його утриманні. Він повністю забезпечує старшого сина одягом, взуттям, необхідними речами для навчання, продуктами та іншими необхідними для його життєдіяльності речами. Крім того, він допомагає позивачу грошовими коштами для придбання необхідних речей, продуктів та інших речей молодшому сину, а також забезпечує всіх, в тому числі і позивача, сільськогосподарськими продуктами, які привозить з села, де мешкають його батьки, яким він надає допомогу у господарстві та грошовими коштами. Відповідач працює слюсарем по обслуговуванню та ремонту тепломережі у КПТМ Криворіжтепломережа, отримує заробітну плату у середньому в розмірі 8000 грн. та утримує себе, старшого сина, надає допомогу позивачу на утримання молодшого сина, а також своїм батькам. Його батьки похилого віку, отримують пенсію у розмірі 3500 грн., а тому відповідач надає їм допомогу грошовими коштами для сплати за комунальні послуги, а також для лікування, оскільки батьки мають вікові хвороби. Крім того, відповідач потребує лікування та має додаткові витрати за ліки, оскільки у 2018 році йому було встановлено діагноз псоріаз. Також, з доданих позивачем доказів на підтвердження стягнення витрат на правову допомогу вбачається, що позивач [PERSON] сплатила за правову допомогу грошові кошти в сумі 3000 грн. за надання правової допомоги, при цьому, не зазначено саме за яку, за яким питанням та за якою справою, а договір про надання правової допомоги по справі про стягнення аліментів укладено 10 травня 2023 року, тому відповідач вважає, що грошові кошти в сумі 3000 грн. було сплачено за попередні правові послуги адвоката, а саме: за складання і подання до суду 17 лютого 2023 року заяви про видачу наказу про стягнення аліментів. Крім того, в розрахунку витрат на правову допомогу не зазначено детально послуги адвоката, не вказано дати надання послуг, не вказано яку саме роботу виконував адвокат по збору доказів тощо, а також зазначено, що представництво буде здійснюватись в Інгулецькому районному суді міста Кривого Рогу. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити, не заперечували обставини надання в добровільному порядку відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей, проте позивачем зазначено, що розміру таких коштів недостатньо для забезпечення дітей, тому просять стягнути аліменти у визначеному законом розмірі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав викладених у письмових поясненнях, а також вказав, що буде офіційно сплачувати аліменти лише після розлучення та поділу майна. Вислухавши у судовому засіданні сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклали шлюб 19 квітня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що видане 19 квітня 2007 року Димитровською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області, актовий запис № 1 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане 01 липня 2008 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 448 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане 10 жовтня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1343 (а.с.9-10). З Акту, що складений мешканцями будинку [ADDRESS] , який посвідчений майстром ТОВ УЮТ-2011 від 22 травня 2023 року вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації з 22 червня 2011 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно із частиною 7\~статті 7 СК України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3\~статті 181\~СК України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 179\~СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до\~ч.1-2\~ст.182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183\~СК\~України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ст.8 Закону України Про охорону дитинства\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, є гарантією її прав, встановлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1\~ст.155 СК України. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи заперечення відповідача щодо заявлених позовних вимог, суд відхиляє їх як такі, що не ґрунтуються на законі, при цьому посилання на самостійне утримання відповідачем старшої дитини не підтверджене жодними належними та допустимими доказами, а надання часткової матеріальної допомоги обом дітям не заперечувалось позивачем, проте не є підставою для відмови у позові. Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження стану свого здоров`я, наявності будь-яких захворювань, а також не надано доказів на підтвердження перебування на його утриманні непрацездатних батьків. Дослідивши надані позивачем докази, а також вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний та може надавати щомісячне утримання на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з всіх видів його доходу, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду 23 червня 2023 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.2-6 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: \~1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); \~2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); \~3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; \~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі\~недотримання вимог\~щодо співмірності\~витрат суд\~може за\~клопотанням іншої\~сторони зменшити\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. \~При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: ордер на надання правничої допомоги на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 10 травня 2023 року адвокатом Заборським О.В. у Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; розрахунок витрат на правову допомогу у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів за договором про надання правової допомоги та на представництво інтересів від 10 травня 2023 року, з якого вбачається, що адвокатом Заборським О.В. надано наступні послуги: попереднє опрацювання матеріалів законодавчої бази, що регламентує спірні правовідносини 0,5 год. 500 грн., підготовка правової позициї, збір доказів, перевірка та підготовка документів 0,5 год. 500 грн., підготовка та подання позовної заяви 1 год. 1000 грн., судове представництво 1 год. 1000 грн.; прибутковий касовий ордер № б/н від 21 квітня 2023 року про сплату [PERSON] грошових коштів адвокату Заборському О.В. у розмірі 3000 грн. за надання правової допомоги (а.с.14, 17, 19). Вивчивши вказані докази, враховуючи недоведеність відповідачем неспівмірності понесених витрат, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] та користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у сумі 3000 грн. Також, враховуючи результат вирішення спору, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 грн., оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved