Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Оскільської сільської ради про встановлення додаткового строку, два місяці, для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в селі Оскіл померла його дружина [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина: земельна ділянка, розташована на території Оскільської сільської ради, на момент смерті позивач був зареєстрований за відмінною адресою з померлою. Нотаріусом не видано свідоцтво право на спадщину, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що своєчасно не звернувся із заявою до нотаріуса у зв`язку із похилим віком, станом здоров`я, тяжко переживав смерть дружини. У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, позивач надав заяву про слухання справи без його участі, підтримав позовні вимоги, зазначивши, що не може прибути до судового засідання через віддаленість суду, у зв`язку із похилим віком, станом здоров`я. Представник відповідач надав заяву про слухання справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у с.Оскіл Ізюмського району Харківської області. Листом від 17.05.2023 року приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Стрельцова О.О. повідомила позивачу, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом через пропущений строку на прийняття спадщини. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився й Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонним; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року по справі № 6-1215цс16, Верховний Суд від таких висновків не відступав, про що свідчить практика застосування норм права у подібних правовідносинах, викладена у постановах від 18 січня 2018 року по справі № 198/476/16, від 01 лютого 2018 року по справі № 712/656/15, від 06 червня 2018 року по справі № 592/9058/17, від 11 липня 2018 року по справі № 381/4482/16-ц, від 25 квітня 2019 року по справі № 761/794/15-ц, від 17 червня 2020 року по справі № 520/10377/17, від 18 травня 2021 року № 615/1337/19 тощо. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , останнім днем прийняття спадщини після померлої відповідно до вимог ст.1270 ЦК України є 19.09.2020 року. [PERSON] , який є чоловіком померлої (згідно копії паспорта серії [NUMBER] та копії свідоцтва про одруження № [NUMBER] ) звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 17.05.20.23 року, тобто поза межами строку визначено ст.1270 ЦК України. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого позивач хворів з 21.04.2020 року по 30.07.2020 року, діагноз: інфіковані термічні опіки поперекового відділу спини, обох сідниць, обох стегон. Також, згідно виписки із медичної картки хворого [PERSON] частково паралізований справа (після перенесеного інсульту у 2020 році) з помірним порушенням функцій кінцівок, мав атеросклероз судин головного мозку. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з конкретних обставин справи, оцінивши в сукупності надану позивачем медичну документацію, яка свідчить про численні та тривалі захворювання, суд приходить до висновку, що хвороби позивача обмежили його життєдіяльність, фізичні можливості, можливість виконувати соціальні ролі, реалізовувати надані права, що призвело до істотних труднощей для вчинення дій щодо прийняття спадщини, а відтак позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, тобто у зв`язку із непереборною обставиною, що виникла незалежно від його волі Задовольняючи позов, суд визначає позивачу додатковий двомісячних строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дружини.

Outcome: approved