Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

11.01.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи, посилаючись на те, що 04.11.2019 року, приблизно о 01 годині 20 хвилин, на 89 км + 100 м авгодороги «Львів-Самбір-Ужгород», що на вул.Дрогобицькій в м.Старий Самбір Львівської області відбулося зіткнення мотоцикла «КАVASACI», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в напрямку м.Львова з автомобілем марки «ВМW-Х5», реєстраційний номер Республіки Чехія [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у напрямку м.Ужгород. У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла, марки «КАVASACI», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці даної пригоди, а вона - пасажир вказаного мотоцикла отримала тілесні ушкодження і була доставлена на лікування в Старосамбірську ЦРЛ. 04.11.2019 року за фактом даного дорожньо-транспортної пригоди було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019140000000786 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Станом на сьогодні досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019140000000786, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не закінчене. У результаті вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди вона отримала наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, закритий перелом основи основної фаланги другого пальця правої кисті зі зміщенням відламків, закритий перелом діалізу лівої плечової кістки, закритий перелом лівої променевої та правої ліктевої кісток, множинні переломи ребер, двобічні переломи кісток тазу; відкритий перелом діалізу лівого стегна, множинні забійні рани тіла. Вона була вимушена проходити стаціонарне лікування з оперативним втручанням, витерплювати болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Крім того, в результаті спричиненої у дорожньо-транспортній пригоді численних тілесних ушкоджень вона стала інвалідом III групи. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. В неї були порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації. Вона втратила можливість продовжувати нормальний звичний ритм свого життя. Незважаючи на те, що з моменту дорожньо-транспортної пригоди пройшов вже певний час, в неї і надалі супроводжуються болісні відчуття внаслідок отриманих травм. Біль та страх після дорожньо-транспортної пригоди глибоко поселилися в її душі. І ще протягом тривалого часу вона буде змушена докладати значних зусиль та нести витрати для максимально можливого відновлення функцій свого організм. Таким чином, з урахуванням викладеного, глибини вже перенесених нею моральних страждань та фізичного болю, що будуть супроводжувати її довготривалий час, перенесених нею моральних переживань, які продовжують тривати по даний час та пов`язаних з цим істотними вимушеними змінами у її життєвих стосунках, часу та зусиль, які можливо хоч частково відновлять стан її психологічного здоров`я, просить стягнути з відповідача в її користь моральну шкоду в розмірі 250000,00 гривень. Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 02.02.2023 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 04.04.2023 року. 07.03.2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що 04.11.2019 року, приблизно о 01 годині 20 хвилин на 89 км + 100 м автодороги «Львів-Самбір-Ужгород», що на вулиці Дрогобицькій в м.Старий Самбір Львівської області відбулося зіткнення мотоцикла «КАVASACI», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в напрямку м.Львова з його автомобілем, марки «ВМW-Х5», реєстраційний номер Республіки Чехія [NUMBER] , яким він рухався в напрямку м.Ужгород. 04.11.2019 року за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019140000000786 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Станом на сьогодні досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчене. Щодо матеріальних витрат, то вважає, що такі підлягають відшкодуванню потерпілій за рахунок страхової компанії, оскільки шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом. Щодо позовної вимоги про стягнення з нього грошових коштів у сумі 250000,00 гривень у якості відшкодування моральної шкоди, то вважає такий розмір моральної шкоди необгрунтованим, так як витрати на лікування, та збитки, у разі доведення цих обставин, можуть підтверджувати лише матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а не моральну. Тому, немає підстав покладати ці обставини в оцінку розміру моральної шкоди. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та будь-яких інших судових витрат. 04.04.2023 року підготовче засідання відкладено на 09 годину 15 хвилин 16.05.2023 року та на 09 годину 30 хвилин 20.06.2023 року. Ухвалою суду від 20.06.2023 року судове засідання відкладено на 09 годину 00 хвилин 03.07.2023 року. Ухвалою суду від 03.07.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 00 хвилин 28.07.2023 року, який відкладено на 12 годину 00 хвилин 26.09.2023 року та на 12 годину 30 хвилин 10.10.2023 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Її представник адвокат Заставний Р.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Його представник адвокат Гагалович Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 04.11.2019 року, приблизно о 01 годині 20 хвилин на 89 км + 100 м автодороги «Львів-Самбір-Ужгород», що на вул.Дрогобицькій в м.Старий Самбір Львівської області, відбулось зіткнення мотоцикла, марки «KAVASACI», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в напрямку м.Львова з автомобілем, марки «BMB Х5», реєстраційний номер Республіки Чехія [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у напрямку м.Ужгород. У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла, марки «KAVASACI», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди, а пасажир вказаного мотоцикла [PERSON] отримала тілесні ушкодження і була доставлена на лікування в Старосамбірську центральну районну лікарню, що підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань №12019140000000786 від 04.11.2019 року (а.с.7). Як було встановлено в судовому засіданні, досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019140000000786 від 04.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2\~ст.286 КК України, продовжується, обвинувальний акт до суду не направлявся. Згідно висновку експерта №116 від 16.12.2019 року відомо, що у громадянки [PERSON] , [INFO] , згідно представлених медичних документів та даних судово-медичного огляду виявлені ушкодження: рубці на місці загоєння ран в тімяній ділянці справа, чола зліва, верхнього лівого кута чола, клінічно «закрита черепно мозкова травма, забій головного мозку», закритий перелом основної фаланги 2-го пальця правої кисті, закритий перелом діафізу лівої плечової кістки, закритий перелом лівої променевої та правої ліктевої кісток, перелом 1-го ребра справа та 5, 9 ребер зліва, двохбічні переломи кісток тазу та відкритий перелом діафізу лівого стегна. Вказані ушкодження утворилися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, коли потерпіла знаходилася в якості пасажира заднього сидіння мотоцикла, та отримала травми в результаті зіткнення з автомобілем. Ушкодження по давності утворення можуть відповідати часу 04.11.2019 року та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, які являються небезпечними для життя в момент їх заподіяння. Ушкодження на тілі [PERSON] є характерними для дорожньо-транспортної пригоди, а саме пасажира мотоцикла, зокрема для мототравми внаслідок зіткнення мотоцикла з автомобілем позашляховиком. На момент поступлення на стаціонарне лікування потерпілій [PERSON] було взято кров, яку скеровано в судово-токсикологічну лабораторію ЛОБСМЕ (а.с.8-12). З довідки Комунального некомерційного підприємства Старосамбірської міської ради «Старосамбірський центр первинної медичної допомоги» №675 від 21.12.2021 року відомо, що [PERSON] [INFO] , жителька м.Старий Самбір знаходилася на амбулаторному лікуванні з 10.12.2019 року по 06.05.2020 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, тупа травма грудної клітки, двобічний гемо пневмоторакс, множинні переломи ребер, відкритий перелом с/з лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків, закритий перелом с/з лівої плечової кістки зі зміщенням відламків, закритий перелом в/з лівої ліктевої кістки звих головки лівої променевої кістки, закритий перелом н/з правої променевої кістки, звих головки правої ліктевої кістки, закритий перелом основи основної фаланги другого пальця правої кисті зі зміщенням відламків, множинні забійні рани тіла, Двобічна бронхопневмонія (а.с.13). З епікризу №5055/659 Комунального некомерційного підприємства 8-мої міської клінічної лікарні відомо, що [PERSON] поступила у вищевказаний заклад з діагнозом: травматичний розрив радіоульнарної зв`язки правого передпліччя. Консолідований перелом с/з правої променевої кістки, МК. Травма отримана під час дорожньо-транспортної пригоди (пасажир мотоцикла) 04.11.2019 року. З 04.11.2019 року знаходилась на лікуванні у РАВ Старосамбірської центральної лікарні. З 07.11.2019 року по 09.12.2019 року знаходилась на лікуванні в КНП «8-а МКЛ» м.Львова. Проведено 07.11.2019 року хворій дренаж з плевральної порожнини справа. 13.11.2019 року проведено видалення плеврального дренажа. 22.11.2019 року проведено оперативне лікування в об`ємі: Демонтаж АЗФ. ЗР БІОС лівої стегнової кістки. 26.11.2019 року проведено оперативне лікування в об`ємі: ЗР БІОС лівої плечової кістки ВР МОС лівої ліктевої кістки LСР та гвинтами, ВР МОС правої променевої кістки LСР та гвинтами. У п/о лікуванні без ускладнень, проводились перев`язки з заміною ас. пов`язок. 06.12.2019 року рани загоїлись первинним натягом, шви знято. 09.12.2019 року проведено закриту репозицію ІІ пальця правої кисті та іммобілізовано гіпсовою лонгетою до н/3 правого передпліччя. В задовільному стані виписана на амбулаторне лікування. 15.10.2020 року самостійно звернулася у КНП «8-а МКЛ» м.Львова для подальшого лікування. Проведено огляд лікаря травматолога, госпіталізовано в травматологічне відділення. Хворій рекомендовано оперативне лікування в об`ємі: Пластика радіоульнарної зв`язки правого передпліччя за допомогою с-ми анкерного шва. Видалення МК. Згоду на оперативне лікування отримано. 05.10.2020 року проведено оперативне лікування в об`ємі: пластика радіоульнарної зв 'язки правого передпліччя за допомогою с-ми анкерного шва. Видалення МК. Післяопераційний період без ускладнень. В задовільному стані виписується на амбулаторне лікування (а.с.15). Згідно довідки до акту огляду МСЕК, позивачці [PERSON] з 19.11.2020 року по 19.11.2021 року первинно встановлена інвалідність ІІІ групи на строк до 01.12.2021 року (а.с.21). Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. В першу чергу, суд вважає за необхідне визначатися, чи може він, без відсутності розглянутого кримінального провадження стосовно дорожньо-транспортної пригоди, або справ про адміністративне правопорушення, передбачене\~ст.124 КУпАП, приймати рішення стосовно розподілу цивільної відповідальності, за завдану шкоду здоров`ю позивача. З цього приводу суд звертає увагу на правові позиції, які викладені у постановах Верховного Суду від 18.03.2020 року №328/2750/18, від 02.06.2021 року №447/1403/19, які полягають у тому, що відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності; суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази. Отже, зважаючи на вищевикладені правові підходи, суд у даному цивільному спорі зобов`язаний надати самостійну правову оцінку обставинам дорожньо-транспортної пригоди в його цивільному аспекті, який полягає у вирішенні спору про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю позивачки. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази про механізм дорожньо-транспортної пригоди та його обставини, а також ступінь вини кожного з учасників дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, суд підкреслює, що згідно ч.3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки жодна зі сторін не надала суду будь-яких інших доказів стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди, окрім Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань №12019140000000786 від 04.11.2019 року та висновку експерта №116 від 16.12.2019 року, суд бере за основу саме ці докази. Так, місцем дорожньо-транспортної пригоди є 89 км + 100 м автодороги «Львів-Самбір Ужгород». На момент дорожньо-транспортної пригоди мотоцикліст [PERSON] з пасажиром [PERSON] , яка знаходилася на задньому сидінні рухався в напрямку м.Львова та автомобіль, марки «БМВ Х3», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] рухався в напрямку в Ужгород. В результаті зіткнення транспортних засобів водій мотоцикла [PERSON] помер на місці дорожньо-транспортної пригоди, а пасажир [PERSON] яка знаходилася на задньому сидінні мотоцикла та водій автомобіля [PERSON] були доставлені на лікування в Старосамбірську центральну районну лікарню. Доказів про механізм дорожньо-транспортної пригоди суду сторонами не надано, а відтак суд надалі, надаючи юридичну оцінку діям обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, буде керуватися своїм внутрішнім переконанням та наявними в матеріалах доказами. Повертаючись до правового аспекту цієї справи, суд зазначає, що відповідно до положень ч.5\~ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. А у ч.2\~ст.1187 ЦК України\~визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З аналізу вищенаведених положень матеріального закону слідує, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується його володільцем в незалежності від наявності його вини у завданні такої шкоди. Шкода не відшкодовується тільки якщо вона сталася внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Під умислом потерпілого слід розуміти такі випадки як суїцид, навмисне каліцтво, шахрайство з метою отримання страхових виплат чи відшкодування шкоди тощо. В даній ситуації, на думку суду, в діях позивачки [PERSON] , а також в діях [PERSON] , який помер, відсутній умисел на завдання собі шкоди, а також відсутні обставини непереборної сили, а тому шкода, яка завдана здоров`ю позивачки, має бути відшкодована в загальному порядку, в незалежності від наявності чи відсутності вини відповідача, як володільця джерела підвищеної небезпеки. Суд зауважує, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу, який закріплений у ч.1\~ст.13 ЦПК України, він розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо доводів представника відповідача [PERSON] адвоката Гагалович Г.М. про те, що позивачка мала б звертатися до страховика із заявою про страхове відшкодування, то суд відхиляє такі, оскільки відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 року №465/4287/15, у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Статтею 23 ЦК України\~визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода\~полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У частині першій статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. На переконання суду, оскільки позивачка [PERSON] отримала травми, в результаті яких пережила фізичний біль в результаті дорожньо-транспортної пригоди, душевні переживання в результаті отриманих ушкоджень, їй підлягає до відшкодування моральна шкода. Визначаючи розмір належної до компенсації моральної шкоди, суд виходить з наступного. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до приписів ч.2 ст.1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Оскільки приписи ч.2 ст.1193 ЦК України вказують на необхідність врахування ступеню вини як потерпілого, так і завдавача шкоди, суд,

Outcome: partial