Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - позивач, АТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по картковому рахунку за договором від 10.11.2018 року № 2021338012 у розмірі 57 349,27 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 10.11.2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2021338012, який за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Згідно умов договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк» www.otpbank.com.ua, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором від 10.11.2018 року № 2021338012 у розмірі 57 349,27 грн, з яких: 37 101,03 грн заборгованість по тілу кредиту; 20 248,24 грн заборгованість по відсотках; 0,00 грн - пеня. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2023 року прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у вищевказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.04.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2023 року відкладено розгляд справи на 16.08.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2023 року відкладено розгляд справи на 12.10.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2023 року відкладено розгляд справи на 12.10.2023 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, повідомлявся судом про розгляд справи шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції. До суду повернувся поштовий конверт з рекомендованим повідомленням без вручення адресату. Згідно ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 10.11.2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2021338012, який за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Згідно з умовами кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 22 999,00 грн, а також банк відкрив відповідачу картковий рахунок та видав кредитну картку із встановленим кредитним лімітом. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, датою (моментом) надання Банком та отримання Позичальником Кредиту вважається дата підписання Позичальником Кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням Позичальника коштів на поточний рахунок Продавця на придбання Товару. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору, підписанням кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: 1) банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену Законодавством, що захищає права споживачів; 2) Позичальника перед укладенням кредитного договору ознайомлено із інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладеного кредитного договору; 3) позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах; банк надав позичальнику підписаний зі сторони банку оригінальний примірник кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками до кредитного договору (зокрема, але не виключно, графік платежів з розрахунком загальної вартості кредиту); 4) З правилами кредитування, зокрема з положеннями щодо відповідальності позичальника, тарифами банку, які є невід`ємною частиною кредитного договору та які розміщені на офіційному сайті банку https://www.otpbank.com.ua. у розділі «Кредитування», ознайомлений і згоден, а також зобов`язується належно та неухильно виконувати; примірники Правил кредитування та Тарифів Банку отримав; 5) Послуги банку пов`язані із видачею кредиту отримав в повному обсязі. Зауваження щодо якості та обсягу послуг, у тому числі послуг, наданих банком та оплати комісійної винагороди за видачу кредиту відсутні. Відповідно до п. 2.1. заяви-анкети визначено, що за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору (надалі - Інформаційний листок). На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить: 5% в місяць, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних. 19.10.2022 року банком була направлена досудова вимога про погашення заборгованості, однак відповідач досудову вимогу не задовільнив. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06.12.2022 року заборгованість [PERSON] перед АТ «ОТП Банк» становить 57 349,27 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 37 101,03 грн; заборгованості за відсотками - 20 248,24 грн; заборгованості за пенею - 00,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язанням), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як визначено у ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язанням або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язанням має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язанням чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язанням (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язанням не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язанням. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язанням. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язанням. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по картковому рахунку за договором від 10.11.2018 року № 2021338012 року у розмірі 57 349,27 грн. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2901547406 від 25.11.2022 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2481,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved