Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до громадянина [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги наступним. 20.03.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Спільне життя між подружжями не склалось, сімейні стосунки як подружжя погіршились, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки, шлюб носить формальний характер та його збереження не відповідає інтересам сторін, позивач просить суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] . Провадження у справі відкрито 26.09.2023, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник в судове засідання нез`явились, надали заяву про слухання справи за їх відсутності. Відповідач також просив розглянути позов за його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує та просить про їх задоволення. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 20 березня 2019 року Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіональго управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб,укладений між громадянином [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , актовий запис №332, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи. Післяреєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. Від шлюбу сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Позивач вказує, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились та спільне господарство не ведеться. Примирення між позивачем та відповідачем не є можливим. Викладені позивачем [PERSON] обставини не спростовуються [PERSON] . Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК Українипередбачено, що суд постановляєрішення про розірванняшлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життяподружжя і збереженняшлюбусуперечило б інтересам одного з них, інтересамїхніхдітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можлив езадовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Розподіляючи судовівитрати суд керується положеннями ст. 142 ЦПК України відповідно до яких у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved