Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним. В обґрунтування заяви зазначає, що заявник є онуком [PERSON] , який є інвалідом першої групи. Підстава інвалідності, поранення на фронті при захисті Вітчизни, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серія АД № 018708, виданою 12.04.2005 На теперішній час, [PERSON] має психічні розлади, які призводить до того, що він має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою. Він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю,у зв`язку з чим, заявник просить суд визнати недієздатним свого діда [PERSON] . Ухвалою суду від 22.06.2023 року за клопотанням заявника у справі призначена амбулаторна психіатрична експертиза [PERSON] та зупинене провадження у справі. Висновок експерта наданий суду 10.10.2023 року. Ухвалою від 10.10.2023 поновлене провадження у справі. Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримав заяву та обставини, якими вона обґрунтована. Представник заінтересованої особи Клименко К.О. у судовому засіданні підтримала заяву та просила суд її задовольнити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Статтею 3 Конституції України, передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Заявник [PERSON] є онуком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.04.1964 року, та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.11.1995 року. Відповідно до довідки МСЕК серії АД №018708 від 12.04.2005 року [PERSON] є інвалідом першої групи безстроково. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 317 від 26.09.2023 року [PERSON] , 1924 р.н., виявляє ознаки психічного розладу у формі судинної деменції (гіпертонічна хвороба, церебральний атеросклероз). Таким чином, він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд дійшов висновку, що [PERSON] ,внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому його необхідно визнати недієздатним.

Outcome: approved