Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач через представника просить зменшити розмір аліментів, які він сплачує на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , мотивуючи тим, що змінилось його сімейне становище, оскільки він створив нову сім`ю та у нього [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] син [PERSON] . На теперішній час його сукупний дохід не дозволяє нормальній життєдіяльності та нормального забезпечення двох дітей від нового шлюбу. На підставі викладеного просить зменшити розмір аліментів з 1/4 частини всіх видів доходів, до 1/6 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 20.06.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, визначені строки для подачі заяв по суті, призначене судове засідання. 14.07.2023 до суду надійшов відзив, в якому відповідачка позов не визнала просила відмовити в його задоволенні через необґрунтованість, вказуючи, що зміна сімейного стану позивача без надання доказів погіршення його майнового стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини. 26.07.2023 представник позивача надіслав відповідь на відзив, в якій наполягав на задоволенні позову, вказуючи, що позивач 22.12.2022 був звільнений з роботи та на теперішній час не працює, отже не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, який був визначений раніше на утримання доньки. 09.08.2023 відповідачка надала суду заперечення, в яких зазначила, що обставини, вказані позивачем не можуть бути підставою для зменшення аліментів та просила відмовити в задоволенні позову. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача надіслав заяву, в якій просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі та участі позивача. Відповідачка надала заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позову та розглянути справу без її участі. Дослідивши докази, надані учасника справи, суд дійшов наступного. Сторони є батьками [PERSON] [INFO] . Рішенням Первомайського\~міськрайонного суду\~Миколаївської області\~від 14.02.2014\~ухвалено стягнути\~з позивача\~на користь\~відповідача аліменти\~на утримання\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] \~щомісячно в\~розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 31.01.2014р. та до її повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частинами 1-2 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3\~статті 181 СК України). Частина 1 статті 182СК\~України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. При цьому, згідно із частиною 2 статті 182СК\~України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У частині першій статті 192СК\~України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. До таких висновків дійшов Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та Верховний Суд в постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21). Тобто стаття 192\~СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом, та за наявності правових підстав. При цьому право застосування норми закону належить суду. Відповідно до наведеної норми права підставою для зменшення розміру аліментів може бути таке погіршення майнового стану, стану здоров`я, зміна сімейного стану платника аліментів, яке унеможливлює сплату ним аліментів у попередньо визначеному розмірі. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] просив про зменшення розміру аліментів на утримання дитини посилаючись на зміну сімейного стану, оскільки у нього народилось ще двоє дітей, та погіршення свого матеріального стану, оскільки він не працює, отже не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі, визначеному рішенням суду. Відповідно до частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на наведені положення закону, зміст позовних вимог, предмет доказування позивач має довести, а суд перевірити наявність достатніх підстав для зменшення розміру аліментів. Згідно свідоцтва про шлюб 18.03.2020 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . З копій свідоцтв про народження вбачається, що у позивача [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] син [PERSON] . Отже, дійсно має місце зміна сімейного стану позивача. Згідно із наказом в.о. головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Миколаївська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» від 22.12.2022 №46-к [PERSON] звільнений з посади зубного техніка через відсутність на роботі та інформації про причини такої відсутності понад чотири місяці підряд на підставі п.8-3 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до копій першої, другої та п`ятої сторінок трудової книжки, що надані позивачем, на п`ятій сторінці є відповідний запис про звільнення позивача на підставі зазначеного вище наказу, який займає всю сторінку. Копії наступних сторінок трудової книжки на підтвердження відсутності записів про працевлаштування позивача, суду не надані. Крім того, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 28.06.2023, зробленої головним державним виконавцем Заводського відділу ДВС у М.Миколаєві ПМУ МЮ (м. Одеса) Янєвою Н.М. згідно довідки про дохід та середньої заробітної плати працівника для даної місцевості вбачається, що аліменти відраховували із доходу позивача. Починаючи з березня 2022 року по листопад 2022 року у позивача був відсутній дохід та по аліментах була заборгованість. Однак, починаючи з січня 2023 року дохід позивача збільшився порівнюючи з 2021 роком, отже й збільшилась сума аліментів, заборгованість по аліментах була погашена. Отже, розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення через те, що позивач має на утриманні ще двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення спільної з відповідачкою дитини та суперечитиме інтересам останньої. За таких обставин суд не приймає аргументи позову про наявність підстав для зменшення розміру аліментів та вважає позовні вимоги недоведеними, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження дітей в іншому шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21). На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed