Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] помер [PERSON] року ( чоловік [PERSON] та батько позивачів), який на день смерті проживав у [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] .за вказаною адресою. Заповіту [PERSON] не складав. Спадщину після померлого чоловіка прийняла його дружина [PERSON] , позивачі подали заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого батька на користь матері. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина , в тому числі на 1/2 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Заповіту [PERSON] не складала. Позивачі , як спадкоємці за законом після смерті матері прийняли спадщину, подавши заяву до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Щербини І.С. у визначений законом строк. Проте, оформити право на спадщину, на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] ,позивачі у нотаріуса не можуть через відсутність правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на будинок. Крім того позивачі [PERSON] та [PERSON] , як члени колгоспного двору, мають право на 1/2 частини вищевказаного домоволодіння, але зареєструвати за собою право власності у відповідних органах у позасудовому порядку не мають можливості по причині відмови їм у державній реєстрації прав на нерухоме майно. У зв`язку з вищезазначеним , позивачі вимушені звертатися до суду та просять визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/4 частині за кожною житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті матері та визнати за ними право власності по 1/4 частині за кожною спірного будинку з господарськими будівлями та спорудами як за членами двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. В судове засідання позивачі , їх представник та представник відповідача не з`явилися , проте надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачі та їх представник позов підтримують та просять його задовольнити, а відповідач - Новобасанська територіальна громада в особі Новобасанської сільської ради позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , що засвідчено копією свідоцтва про смерть, був чоловіком [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб (а.с.19). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , що підтверджується даними спадкової справи та даними з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 24-34). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть( а.с. 37). Згідно даних свідоцтв про народження , матір"ю позивачів була [PERSON] (а.с. 20, 22) Факт зміни прізвищ позивачів з " [PERSON] " на " [PERSON] " та " [PERSON] " підтверджується даними свідоцтв про укладення шлюбу (а.с.21, 22 на звороті). Згідно довідки від 17.07.2023 року № 445 виданої виконавчим комітетом Новобасанської сільської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вказаною адресою ніхто не проживав. Згідно довідки від 17.07.2023 року № 446 виданої виконавчим комітетом Новобасанської сільської ради, [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вказаною адресою проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , онука [PERSON] , онук [PERSON] , онука [PERSON] та онука [PERSON] (а.с.36). З інформації, що міститься у довідці від 17.07.2023 року № 444 виданої виконавчим комітетом Новобасанської сільської ради, видно, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] - голова двору, його дружина [PERSON] та їх дочки [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Довідкою № 483 КП «Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 17.08.2018 року , технічного паспорту підтверджується, що право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.40-47). Згідно постанови приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Щербини І.С. від 05.07.2023 року, [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , та який перейшов їм в порядку спадкування після померлої [INFO] матері [PERSON] . Підставою для відмови стало те, що за життя спадкодавець не провів реєстрацію права власності на будинок (а.с.39). Як вбачається із рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 29.08.2023, [PERSON] та [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на їх частки в житловому будинку, що розташований в [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували набуття речових прав на нерухоме майно (а.с.48). Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені Законом способи захисту. Відповідно до приписів статтей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 120 ЦК УРСР 1963 року визначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачі прийняли спадщину у встановленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на будинковолодіння в нотаріальній конторі не можуть, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцем не отримувався, а також те, що позивачі мають право на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, але оформити свої права у позасудовому порядку не можуть, їх право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Разом з тим, суд враховує, що іншим шляхом захистити права позивачів неможливо, а набуття ними права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону.

Outcome: approved