Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

20.09.2023р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, позовна заява сформована в системі «Електронний суд» (а.с. №4-8). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.09.2023р. було відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№23). Позивач в позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 15.09.2012р. у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області під актовим записом № 920. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Позивач по тексту позову зазначав, що шлюбні відносини з дружиною наразі фактично припинені, вони проживають окремо, мають окремий бюджет, шлюбні відносини припинено через різні погляди на життя. Сторони в судове засідання 12.10.2023р. обидва не з`явилися, про дату розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. № 26-30). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач\~ в\~ заяві\~ до\~ суду\~від \~02.10.2023р.\~(сформована\~в системі\~«Електронний \~суд»),\~а також\~в заяві\~від 12.10.2023р.\~(надійшла\~на е/адресу)\~підтримав \~поданий \~ позов\~ та\~ просив\~ ухвалити\~ рішення\~ в\~судовому засіданні\~за його\~відсутності.\~Також \~в \~заяві від\~12.10.2023р.\~додатково \~зазначив,\~що вони\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ з\~відповідачкою \~остаточно \~припинили \~шлюбні відносини\~саме \~з \~07.03.2022р.\~ (а.с. № 31-32, 57). Відповідачка по тексту відзиву на позов від 12.10.2023р. (сформований в системі «Електронний суд»), просила справу розглянути за її відсутності. Також додатково зазначила, що вона згодна на розірвання шлюбу, а також те, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити собі прізвище « [PERSON] » (а.с. №46-48). Таким чином, на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України суд ухвалив рішення в судовому засіданні 12.10.2023р. за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін від 02.10.2023р. та 12.10.2023р. вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.09.2012р. у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області під актовим записом № 920 (а.с.№ 59). Від даного шлюбу у сторін є малолітній син: [PERSON] , [INFO] (а.с. № 60). Судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбні відносини, зі слів позивача, з 07.03.2022р., не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, проживають окремо, шлюбні відносини сторони припинили, зі слів позивача, через різні погляди на життя. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені, зі слів позивача, з 07.03.2022р., з того часу не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з 07.03.2022р. відповідно до даних, які містить заява позивача від 12.10.2023р., оскільки відповідачка своїх заперечень проти позову (чи іншого періоду припинення стосунків) суду не направила. При ухваленні рішення суд також приймає до уваги положення ч.1 ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідачка визнала позовні вимоги та погодилася на розірвання шлюбу. Питання щодо зміни прізвища відповідачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання по тексту заяви до суду від 12.10.2023р. не виявила бажання повертати собі прізвище, яке у неї було до реєстрації шлюбу (а.с. №46-48). Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1\~073 грн. 60 коп. (а.с.№3). На підставі викладеного,

Outcome: approved