Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 10.11.2017 у розмірі 35 092,03 гривень, яка станом на 11.06.2023 складається з: 28 562,44 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 6 529,59 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками, також просить стягнути з відповідача на свою користь суму судового збору у розмірі 2684,00 гривні. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та 10 листопада 2017 року підписав заяву б/н, згідно з якою, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого в подальшому збільшився до 27 000,00 гривень. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 11 червня 2023 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 35 092,03 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 28 562,44 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 6 529,59 гривень. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 липня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Дашко В.В., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в поданій заяві підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманих судом згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Процесуальним правом на подання відзиву відповідач не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Як убачається зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Прави надання банківських послуг в ПриватБанку, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 55 днів пільгового періоду, Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н від 10 листопада 2017 року, за умовами якого банк надає відповідачу кредит, розмір якого в подальшому збільшився до 27 000,00 гривень, а в подальшому зменшився до 0,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, яка неодноразово перевипускалася, востаннє - 24.07.2018 зі строком дії до травня 2022 року. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг. В анкеті-заяві [PERSON] та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші. Як убачається зі змісту вказаного вище кредитного договору, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. Договору клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити та анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Погашення кредиту передбачено п. 2.1.1.12.3 Договору, а саме погашення кредиту в розмірі мінімального обов`язкового платежу здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі доручення клієнта. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.п. 2.1.1.12.6, 2.1.1.12.2 Договору за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13, за користування Кредитом, наданим Держателю, при наявності Пільгового періоду, Держатель сплачує відсотки за пільговою процентною ставкою (0,01% річних) в рамках встановленого Пільгового періоду по кожній платіжній операції. Як убачається із розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «Приватбанк», відповідачем за кредитним договором №б/н від 10 листопада 2017 року не в повному обсязі сплачувалася сума кредиту, у зв`язку з чим, станом на 11 червня 2023 року за ним утворилася заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 28 562,44 гривень, заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 6 529,59 гривень. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за використання кредиту, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку позичальник зобов`язується виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплату Винагороди банку. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже, сума заборгованості за простроченим тілом кредиту за кредитним договором №б/н від 10 листопада 2017 року, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 28 562,44 гривень. Вирішуючи питання щодо наявності або відсутності підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 6 529,59 гривень, суд керується таким. Як убачається з матеріалів справи, банк надав відповідачу кредит, розмір якого в подальшому збільшився до 27 00 0,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з Довідкою АТ КБ «ПриватБанк», яка додана позивачем до матеріалів позовної заяви, строк дії картки встановлений до травня 2022 року. За правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписом абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. З огляду на викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до положень ч. 2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, у даному випадку вимоги банку про стягнення процентів після травня 2022 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Такі правові висновки узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018, прийнятій у справі №14-10цс18. Правилами ст. 1050 ЦК України унормовано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог позивачем не заявлялося, у зв`язку із чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору (з червня 2022 року), є необґрунтованими. За таких обставин, позаяк у позивача відсутнє право стягувати з відповідача проценти після закінчення строку дії кредитного договору, а вимог про застосування наслідків, передбачених ст. 625 ЦК України позивачем не заявлялося, у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в цій частині слід відмовити, з огляду на їх безпідставність. 14 червня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Ураховуючи ту обставину, що зміна типу товариства в розумінні ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерне товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає за можливе вказану вище заборгованість стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк». Згідно з платіжним дорученням № PROM12ВІG2Р від 11 липня 2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 гривні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача - на 81,39% (в сумі 28 562,44 гривень), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2184,50 гривні (28 562,44 гривень (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 35 092,03 гривень (загальна сума позовних вимог) = 81,39% х 2684,00 гривень (сума сплаченого судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: partial