Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

[PERSON] 16 серпня 2023 року звернулася до суду із позовом до Подільської міської ради Подільського району Одеської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та просить: визнати за нею як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , право приватної спільної часткової власності на 24/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку літ. «Л1,Л2» загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., сараї літ. «М1, П2, Л», навіс «М2, П1», вимощення І, огорожа № 1,2,8, колонка питна II; припинити право приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , право приватної власності на житловий будинок літ. «Л1,Л2» загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., сараї літ. «М1, П2, Л», навіс «М2, П1», вимощення І, огорожа № 1,2,8, колонка питна II, за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивувала тим, що її чоловіку, [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, належать на праві приватної спільної часткової власності 24/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Проте, [INFO] [PERSON] помер у віці 58 років в м. Подільську Одеської області. Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому на праві приватної спільної часткової власності 24/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене вище домоволодіння складається з: житлового будинку літ. «Л1,Л2» загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., сараї літ. «М1, П2, Л», навіс «М2, П1», вимощення І, огорожа № 1,2,8, колонка питна II. Позивачка, як спадкоємець після смерті чоловіка звернулася до приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Сівун Ф.Й., проте її листом від 20.06.2022 за № 91/02-14 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті чоловіка, в зв`язку з ненаданням підтверджуючих документів на спадкове майно. Крім того, зазначені вище 24/100 часток домоволодіння, які належать на праві приватної спільної часткової власності чоловіку позивачки [PERSON] , померлому [INFO] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке позивачка має право успадкувати після смерті свого чоловіка, та має право виділити частки у натурі із спільного майна. Приміщень, якими вони користуються з відповідачами спільно - немає. Тому вважає, що має право на виділ у натурі частки із спільного майна. [PERSON] з її чоловіком, з метою здійснення виділення в натурі часток із спільної часткової власності в позасудовому порядку неодноразово зверталися до відповідачів в телефонному режимі, а також відповідачам було запропоновано звернутись для цього до нотаріуса, проте не зважаючи на підготовлені документи, та наявність технічної можливості, відповідачі, нічого не пояснюючи і без поважних на то причин відмовляються відвідати нотаріальну контору і посвідчити відповідний договір виділення в натурі часток із спільної часткової власності. За таких обставин [PERSON] з об`єктивних причин позбавлена можливості захистити своє право власності на майно у встановленому досудовому порядку, тому і вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягала та просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Подільської міської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу без участі представника, зазначили, що проти заявлених вимог не заперечують. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про судове засідання були повідомлені належним чином, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідачів суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] чоловік позивачки - [PERSON] помер у віці 58 років в м. Подільську Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 87. Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому на праві приватної спільної часткової власності 24/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належить йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 19 січня 1985 року за реєстровим номером 181. [PERSON] приходилася дружиною спадкодавцеві [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06 серпня 1983 року, актовий запис № 25. З матеріалів спадкової справи за № 61/2020 виданої приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Сівун Ф.Й., заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з заявою про прийняття спадкового майна зверталася дружина спадкодавця - [PERSON] , та з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті померлого батька [PERSON] на користь дружини спадкодавця - [PERSON] . Проте, листом приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Сівун Ф.Й. від 20.06.2022 за № 91/02-14, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті чоловіка, в зв`язку з ненаданням підтверджуючих документів на спадкове майно. Крім того, зазначені вище 24/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складаються з: житловий будинок літ. «Л1,Л2» загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., сараї літ. «М1, П2, Л», навіс «М2, П1», вимощення І, огорожа № 1,2,8, колонка питна II, яке позивачка має право успадкувати після смерті свого чоловіка, має право виділити частки у натурі із спільного майна, що підтверджується інформаційною довідкою КП «Інвентаризатор» б/н від 09.08.2022. По суті дана квартира є повноцінним житловим будинком. Проте, інші 10/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 06.12.1989 за р. р. № 3406. Інші 12/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 28.09.1989 за р. р. № 2668. Інші 7/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі рішення народного суду м. Котовська Одеської області від 01.03.1977. Інші 6/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі рішення Котовського міського народного суду Одеської області від 24.10.1991 (справа № 2-638/1991). Інші 8/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 20.11.1990 за р.р. № 3076. Інші 6/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 29.03.1974 за р.р. № 3354. Інші 5/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 2-ю Котовською державною нотаріальною конторою 13.02.1962 за р.р. № 238. Інші 7/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 15.05.1969 за р.р. № 1782. Інші 6/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 16.08.1968 за р.р. № 1642. Інші 14/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі рішення народного суду Котовського району Одеської області від 05.10.1962. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який виготовлено станом на 27.07.2022 Комунальним підприємством «Інвентаризатор», де замовником вказано [PERSON] , за нею значиться житловий будинок літ. «Л1,Л2» загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., сараї літ. «М1, П2, Л», навіс «М2, П1», вимощення І, огорожа № 1,2,8, колонка питна II. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна, виданого [PERSON] , складеного Комунальним підприємством «Інвентаризатор» б/н від 09.08.2022, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який складається з: житловий будинок літ. «Л1,Л2» загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., сараї літ. «М1, П2, Л», вбиральня літ. «М3», навіс «М2, П1», вимощення І, огорожа № 1,2,8, колонка питна II, та надати нову поштову адресу: [ADDRESS] . За технічними показниками об`єкт може бути виділено. Відповідно висновку оцінювача СПД [PERSON] від 06.09.2022, житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 06.09.2022 оціночна вартість становить 112000,00 грн. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п. 10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно. Відповідно ст. 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином, відсутність у позивачки можливості надання нотаріусу належним чином оформлених оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд. Частиною першою ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною 1 ст. 377 ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення. Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття. У відповідності до п.«г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 року. Вказана правова позиція Верховного Суду України висловлена у постановах від 23.12.2015 у справі № 6-244цс15, від 12.10.2016, № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16. Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до п. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з ст. 364 ЦК України співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інші співвласники перешкоджають йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такі співвласники мають право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Враховуючи, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, частка об`єкту може бути виділена в натурі, проте позивачка не оформила своє право власності на 24/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що унеможливлює виділення частки житлового будинку у позасудовому порядку, тому суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved