Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2023 року позов [PERSON] до Територіального центру соціального обслуговування Подільського району м. Києва про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково, стягнуто з Територіального центру соціального обслуговування Подільського району м. Києва на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 277 259,40 грн. за вирахуванням обов`язкових платежів, стягнуто з Територіального центру соціального обслуговування Подільського району м. Києва на користь держави судовий збір в розмірі 2 772,59 грн. 07.06.2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Чехонадський А.О. звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення на користь [PERSON] з відповідача понесених нею витрат на правничу допомогу у розмірі 33 892,95 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2023 року заяву передано для розгляду головуючому судді Митрофановій А.О. Фактично матеріали заяви передано судді 12 вересня 2023 року. 12 жовтня 2023 року представником відповідача Територіального центру соціального обслуговування Подільського району м. Києва подано заперечення на заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, відповідно до яких представник просить відмовити у задоволенні заяви. Вказує, що представником позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення не подавалася заява про розподіл судових витрат, також період надання послуг зазначений в Акті від 22.07.2022 року взагалі не стосується розгляду даної справи. Крім того, вважає, що заявлена сума не відповідає дійсності, розумності, пропорційності, співмірності наданих послуг та фактів на підтвердження таких критерій як складність справи, адже всі письмові докази, позовна заява адвокатом подавались виключно в електронній формі, через електронний суд та здійсненні за відповідними шаблонами наявними в підсистемі «Судової влади», отже вартість вказаних послуг є надмірно завищеною та неспівмірною зі складністю справи. Частиною 3 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, виклик сторін в судове засідання не є обов`язковим. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає за необхідне заяву представника позивача задовольнити частково. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Рішення суду від 29 травня 2023 року було ухвалено за результатом розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, докази отримання позивачем та представником позивача копії зазначеного рішення в матеріалах справи відсутні, а тому не можна вважати пропущеним строк на подачу доказів щодо розміру витрат, які сторона понесла у зв`язку з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Верховного Суду від 23 червня 2022 у справі № 607/4341/20 (провадження № 61-18451св20) вказано, що обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та від 09 червня 2020 року у справі № 466/9758/16-ц. Водночас як зазначено у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. 02 січня 2022 року між [PERSON] та адвокатом Чехонадським Андрієм Олексійовичем був укладений договір про надання правової допомоги, відповідно до якого виконавець приймає доручення замовника на надання правової допомоги та за завданням замовника, зобов`язується надати останньому комплекс юридичних послуг, вказаний в п. 2.1 цього Договору, а замовник зобов`язується прийняти дані послуги. На підтвердження суми витрат на правничу допомогу представником позивача надано Акт приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 02.01.2022 року, складений 22 липня 2022 року, підписаний позивачем та його представником - адвокатом Чехонадським А.О., з якого вбачається, що складення та направлення до Солом`янського районного суду міста Києва заяви про видачу виконавчого листа, отримання в Солом`янському районному суді м. Києва копій короткого та повного рішення від 20.06.2022 року Солом`янського районного суду міста Києва у цивільній справі №760/29713/21 про визнання протиправним та і скасування наказу Територіального центру соціального обслуговування Подільського району м. Києва від 12.03.2021 року №42-к про звільнення [PERSON] з посади соціального робітника відділення соціальної допомоги вдома «Подія» та поновлення її на цій посаді з 12.03.2021, а також виконавчого листа на виконання цього рішення суду - 3 015,08 грн., представництво і захист прав [PERSON] у приміщенні роботодавця - Територіального центру соціального обслуговування Подільського району м. Києва, проведення перемовин із керівником до повноважень якого належить вирішення питання про добровільне виконання рішення суду про поновлення на роботі - 3 015,08 грн., складення та направлення адвокатських запитів, складення та направлення до органу державної виконавчої служби заяви про примусове виконання рішення суду, ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, представництво та захист прав [PERSON] у приміщенні роботодавця - 3 015,08 грн., складення та подання позовної заяви про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримку роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі - 24 847,71 грн. У вказаному акті зазначено - складення та направлення до Солом`янського районного суду міста Києва заяви про видачу виконавчого листа, отримання в Солом`янському районному суді м. Києва копій короткого та повного рішення від 20.06.2022 року Солом`янського районного суду міста Києва у цивільній справі №760/29713/21 про визнання протиправним та і скасування наказу Територіального центру соціального обслуговування Подільського району м. Києва від 12.03.2021 року №42-к про звільнення [PERSON] з посади соціального робітника відділення соціальної допомоги вдома «Подія» та поновлення її на цій посаді з 12.03.2021, а також виконавчого листа на виконання цього рішення суду про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; представництво і захист прав [PERSON] у приміщенні роботодавця - Територіального центру соціального обслуговування Подільського району м. Києва, проведення перемовин із керівником до повноважень якого належить вирішення питання про добровільне виконання рішення суду про поновлення на роботі; представництво і захист прав [PERSON] у приміщенні роботодавця - Територіального центру соціального обслуговування Подільського району м. Києва, проведення перемовин із керівником до повноважень якого належить вирішення питання про добровільне виконання рішення суду про поновлення на роботі. При цьому, зазначене взагалі не стосується справи, яка розглядалася, зазначений інший предмет спору. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з пунктами 2 ,4 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, а також дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На необхідність врахування розумності розміру відшкодування судових витрат вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії", у якому зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод . Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Про пропорційність і співмірність витрат йдеться і у Постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, відповідно до висновку якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial