Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входять будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер технічного паспорта ТІ01:4143:1593:1618-6728) та земельні ділянки, розташовані за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5325455100:30:003:0673 площею 0,2502 га для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер 5325455100:30:003:0674 площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 08.08.2018 року на майно померлого [PERSON] приватним нотаріусом Чутівського районного нотаріального округу Полтавської області Новицькою О.В. заведена спадкова справа №86/2018 спадкоємцем майна померлого є позивач [PERSON] за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Чутівського районного нотаріального округу Полтавської області Савіновою Н.М. 27.11.2015 року, зареєстрований в реєстрі за №100. Але приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Новицькою О.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тієї підстави, що у спадкоємця [PERSON] відсутня реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна житлового будинку, приватизованої земельної ділянки кадастровий номер 5325455100:30:003:0673 та приватизованої земельної ділянки кадастровий номер 5325455100:30:003:0674, які знаходяться за адресою [ADDRESS] , які належали [PERSON] , яка померла [INFO] , у якої придбала вказані об`єкти [PERSON] , яка померла [INFO] , але житловий будинок та земельні ділянки не зареєстровані в установленому законом порядку, після якої прийняв, але не оформив своїх спадкових прав померлий [INFO] [PERSON] . 01.12.2001 року [PERSON] продала, а [PERSON] у неї купила житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку розміром 0,40 га, що знаходиться в [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу від 01.12.2001 року посвідчений державним нотаріусом Чутівської ДНК Савіновою Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2904. Проте в Державному реєстрі речових прав та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня інформація щодо реєстрації права власності на будинок [ADDRESS] , та згідно довідки ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» вбачається, що право власності залишилось зареєстрованим за [PERSON] та земельні ділянки кадастровий номер 5325455100:30:003:0673 площею 0,2502 га та кадастровий номер 5325455100:30:003:0674 площею 0,1500 га теж зареєстровані за [PERSON] , а тому позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на вищевказане спадкове майно. 02 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Позивач та його представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, до суду надійшла заява представника позивача в якій він просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, позов підтримують повністю та просять його задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.3\~ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку розміром 0,40 га, що знаходиться в [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу від 01.12.2001 року посвідчений державним нотаріусом Чутівської державної нотаріальної контори Савіновою Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2904 (а.с.32). В Державному реєстрі речових прав та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня інформація щодо реєстрації права власності на будинок [ADDRESS] . Відповідно до довідки ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» право власності залишилось зареєстрованим за [PERSON] (а.с. 41). Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки розташовані за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5325455100:30:003:0673 площею 0,2502 га для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер 5325455100:30:003:0674 площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) також зареєстровані за [PERSON] (а.с.47-48, 54-55). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.23). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чутівського районного управління юстиції у Полтавської області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.23). Спадкоємцем майна померлої дружини був її чоловік [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини, але не оформив свої спадкові права, що підтверджується листом приватного нотаріуса Чутівського районного нотаріального округу Полтавської області Савіновою Н.М. від 24.06.2020 року №73/01-16 (а.с.25). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Чутівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавської області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.31). Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить вищевказані будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , позивач у справі. Позивач звернувся до нотаріуса по питанню оформлення спадщини після померлого, але йому постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.07.2023 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на дане майно. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно копії спадкової справи №86/2018 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся син [PERSON] . За ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.\~1221, ч.1 ст.\~1222, ч.1 ст.\~1258,\~1261 ЦК України: Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1-3 ст.\~1268, ч.1 ст.\~1269 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно ч.1,3\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ч. 1\~ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1\~ст. 317 ЦК України). Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як зазначено у ч.\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено\~статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відсутність факту офіційного визнання оформлення спадкових прав перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. Крім того, п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 передбачено, що власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До того ж,\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 1.2 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - Порядок) при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявність заповіту, наявність спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Згідно п.4.14 Глави 10 Розділу 2 Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкування, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, що підтверджують вказані факти. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що у даній справі спадкові права [PERSON] підлягають судовому захисту, оскільки, враховуючи фактичні обставини даної справи, останній позбавлений права захистити відповідні права у позасудовому порядку, а тому позовні вимоги [PERSON] п ро визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер технічного паспорта ТІ01:4143:1593:1618-6728) та земельні ділянки, розташовані за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5325455100:30:003:0673 площею 0,2502 га для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер 5325455100:30:003:0674 площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) підлягають задоволенню.

Outcome: approved