Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ ''Кредитні ініціативи'', треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олег Валерійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса №5932 від 07.09.2021 року таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.06.2007 року позивачем та АКБ ''ТАС-Комерцбанк'' укладено кредитний договір №030/06.07/88-301К. У забезпечення виконання зазначеного договору 01.06.2007 року було укладено іпотечний договір, зареєстрований приватним нотаріусом у реєстрі за №1452. На підставі договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між відповідачем і ТОВ ''Факторингова компанія ''Вектор Плюс'', до якого право вимоги перейшло на підставі договору факторингу укладеного з ПАТ ''Сведбанк'', який є правонаступником АКБ ''ТАС-Комерцбанк'', право вимоги за кредитним договором №030/06.07/88-301К перейшло до ТОВ ''Кредитні\~ініціативи''.\~14.02.2014\~року Кіровським\~районним судом\~м.\~Кіровограда по\~справі 404/10998/13-ц\~задоволено позовні\~вимоги ТОВ\~''Кредитні\~ініціативи''\~до [PERSON] \~і стягнено\~заборгованість за\~вищезазначеним кредитним\~договором.\~01.08.2023\~року позивачу\~стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 07.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М.\~за реєстровим номером 5932 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 18564,67 доларів США на користь ТОВ ''Кредитні ініціативи''. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, вчинено не на нотаріально посвідченому договорі, порушено вимоги щодо безспірності заборгованості, нотаріусу не було подано жодних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, позивач не отримував жодної письмової вимоги від відповідача, тому була позбавлена права оскаржити вимогу в судовому порядку, виставити письмове заперечення стягувачу. Оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням закону та на підставі нормативного документа, що втратив чинність. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій просила справу розглядати без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с.43). Відповідач у судове засідання свого представника не направили, подали до суду відзив в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтуванні зазначили, що у зв`язку з тим, що позивач не виконувала забов`язання за кредитним договором №030/06.07/88-301К, відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., отримав виконавчий напис №5932 про стягнення з позивача заборгованості за період з 01.08.2018 року по 01.02.2021 року в сумі 18564,67 доларів США. Відповідач вважає, що заборгованість на момент вчинення виконавчого напису була безспірною, оскільки під час вчинення виконавчого напису відповідачем було подано нотаріусу всі визначені чинним законодавством документи. Надавати будь-які інші документи відповідач був забов`язаний виключно у тому разі, якщо це вимагав би нотаріус, яким вчиняється виконавчий напис. На момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису безспірність заборговності позивача перед відповідачем була доведена у встановленому законом порядку. Крім того, заперечують, що оспорюваний виконавчий напис вчинено на підставі нормативного документа, що втратив чинність, оскільки постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, яка визначала нечинним і незаконним нормативно-правовий акт, який допускав вчинення виконавчих написів на договорах, не була належним чином виконана та розділ Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яким регламентується вчинення виконавчих написів нотаріусів у кредитних договорах, які не були нотаріально посвідчені, не був належним чином скасований. Щодо строків давності відповідач зазначає, що сплив строків давності встановлених ЦК України позбавляє кредитора виключно права на судовий захист своїх порушених прав, проте жодним чином не позбавляє права кредитора захистити свої порушені права іншим передбаченим законом способом, забов`язання за кредитним договором не були виконані, а тому відповідач мав право звернутися до нотаріуса для вчинення виконавчого напису в межах строків звернення до нотаріуса для вчинення оскаржуваного виконавчого напису (а.с.45-57). Треті особи у судове засідання не з`явились, повідомлені про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, жодних заяв не подавали. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 01.06.2007 року між [PERSON] та АКБ ''ТАС-Комерцбанк'' укладено кредитний договір №030/06.07/88-301К, згідно якого АКБ ''ТАС-Комерцбанк'' надали [PERSON] на умовах, що передбачені договором, грошові кошти в кредит у сумі 20000 доларів США на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом. Кредит мав бути повернутий згідно умов договору та графіку погашення кредиту до 31.05.2017 року (а.с.16-23). 07.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, згідно статті 87 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №5932, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , яка є боржником за кредитним договором №030/06.07/88-301К від 01.06.2007 року, укладеним із ПАТ ''Сведбанк'', право вимоги за яким перейшло до ТОВ ''Кредитні\~ініціативи''\~на підставі\~договору факторингу\~від 28.11.2012\~року,\~код юридичної\~особи:\~35326253,\~місцезнаходження:\~м.\~Київ,\~вул.\~Вікентія Хвойки,\~21. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період із 01.02.2018 року по 01.02.2021 року. Сума заборгованості складає 18564,67 доларів США (а.с.27). Листом приватного виконавця від 16.08.2023 року вих.№2896 [PERSON] повідомлено про виконавче провадження №66962093 від 28.09.2021 року з примусового виконання виконавчого напису №5932 від 07.09.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №030/06.07/88-301К від 01.06.2007 року в сумі 18564, 67 доларів США (а.с.32). 31.07.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олегом Валерійовичем у виконавчому провадженні №66962093 винесено постанову про арешт коштів боржника [PERSON] (а.с.29-31). Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України "Про нотаріат", Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Статтями 87, 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. керувалась статтею 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Пунктом 2 Розділу 2 "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року по справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" у частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно ст.265 ч.2 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.01.2019 року по справі №910/13233/17. Тобто, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані не чинними, з дня їх прийняття, а для вчинення виконавчого напису необхідно подання оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 року по справі №6-887цс17, які також знайшли своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №320/8269/15-ц від 16.05.2018 року в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Згідно приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав, шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін у повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001 року, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте, ні відповідачем, ні третьою особою приватним нотаріусом не надано суду доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника, а тому суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності. Статтями 4, 12, 13, 89 ЦПК України передбачено: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не пересвідчилась у безспірності вимог до [PERSON] та вчинила виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат", що є підставою для визнання виконавчого напису №5932 від 07.09.2021 року таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Доводи відповідача,\~викладені у\~відзиві,\~які детально\~описано вище,\~не спростовують\~проаналізованих вище\~доказів у\~справі,\~що свідчать\~про наявність\~належних правових\~підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса №5932\~від 07.09.2021\~року таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що зважаючи на прийняте рішення по суті справи, на підставі ст.141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати понесені позивачем, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 1073,60 грн., підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved