Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-10 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свою заяву мотивує тим, що з 25.08.2017 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сімейне життя подружжя складалося добре, проте, згодом позивач почала відчувати, що їх сімейні стосунки стають все більш холодними, не дружніми, відповідач перестав цікавитися здоров`ям позивача, моральним станом та взагалі цікавитися станом справ. В результаті наведеного, на протязі півтора року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Наразі між сторонами припинено не лише ведення спільного господарства, а й шлюбно-сімейні відносини в цілому, за переконанням позивача можливість до подальших шлюбно-сімейних відносин або примирення відсутня та суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб з відповідочем. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками отримав, про що свідчить зворотнє рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 32). Заяв чи клопотань щодо розгляду справи від відповідача не надходило. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 серпня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 15 (а.с. 27). Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивач вказує, що майнового спору не має, та просить розірвати шлюб. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб має бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved