Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

24.05.2023 (згідно накладної Укрпошти - а.с. 65) ТОВ «Авентус Лізинг» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу (а.с. 1-7). Ухвалою судді Наумової О.С. від 0.05.2023 відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 47). 02.06.2023 позивач надав заяву про зменшення позовних вимог (а.с. 55 57). В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 21.09.2021 між ТОВ «Авентус Лізинг» (як лізингодавцем) і [PERSON] (як лізингоодержувачем) укладено договір фінансового лізингу № ЧГ-1488 з додатками. Згідно із актом приймання-передачі [PERSON] переданий транспортна засіб: автомобіль Skoda Octavia А5 (був у використанні) 1798 см.куб./бензин/МТ, VIN: [NUMBER] , хечбек-В, білий, 2012 року випуску. З метою забезпечення виконання основного зобов`язання [PERSON] за договором фінансового лізингу № ЧГ-1488 від 21.09.2021, між ТОВ «Авентус Лізинг» і [PERSON] укладений договір поруки від 21.09.2021. Автомобіль завчасно придбаний був ТОВ «Авентус Лізинг» у власність і зареєстрований за лізингодавцем та одразу передано у користування на умовах фінансового лізингу [PERSON] . [PERSON] , здійснивши авансовий лізинговий платіж і наступні платежі, потім порушив графік платежів, через що виникла прострочена поточна заборгованість та позивач направив повідомленням про відмову від договору. З урахуванням вимог ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг», ТОВ «Авентус Лізинг» направлене 14.04.2023 відповідачам повідомлення про відмову від договору, датою припинення дії договору фінансового лізингу є 24.04.2023. ТОВ «Авентус Лізинг» 30.03.2023 направило лізингоодержувачеві [PERSON] повідомлення (вих. № АЛ-900 від 29.03.2023) про усунення порушення шляхом добровільної сплати заборгованості станом на 29.03.2023 в сумі 117032,80 грн. - у строк до 23:59 11.04.2023. Однак, заборгованість у визначений строк та у подальшому не була сплачена. Автомобіль вартістю 282908,84 грн. не повернуто та заборгованість не обслуговується. Вартість автомобіля, зобов`язання по оплаті якої взяв на себе [PERSON] становила 197955,77 грн., з розрахунку: 282908,84 грн. (сума лізингових платежів у період з 21.10.2021 по 21.09.2024) - 84913,07 грн. (авансовий лізинговий платіж). Станом на 09.05.2023 (з урахуванням зменшення позовних вимог), заборгованість солідарних боржників складає в частині сплати винагороди лізингодавця складає 69076,30 грн. На підставі викладеного, просив стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] заборгованість, яка виникла на підставі договору фінансового лізингу № ЧГ-1488 від 21.09.2021 по винагороді лізингодавця у розмірі 69 076,30 грн. Відповідачі в судові засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи неодноразово повідомлялися належним чином (а.с. 71-78, 93-95). Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Вирішуючи справу, суд виходить із такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21.09.2021 [PERSON] звернувся до ТОВ «Авентус Лізинг» із заявою про тримання послуг з фінансування та укладення договір фінансового лізингу (а.с. 16). 21.09.2021 між ТОВ «Авентус Лізинг» (як лізингодавцем) і [PERSON] (як лізингоодержувачем) укладено договір фінансового лізингу № ЧГ-1488 з додатками про загальні умовим договору фінансового лізингу, паспортом фінансового лізингу, графіком платежів (а.с. 8-15, 24 25). З метою забезпечення виконання основного зобов`язання [PERSON] за договором фінансового лізингу № ЧГ-1488 від 21.09.2021, між ТОВ «Авентус Лізинг» і [PERSON] укладе договір поруки від 21.09.2021 (а.с. 20 21). Згідно із актом приймання-передачі [PERSON] переданий транспортна засіб: автомобіль Skoda Octavia А5 (був у використанні) 1798 см.куб./бензин/МТ, VIN: [NUMBER] , хечбек-В, білий, 2012 року випуску (а.с. 23). [PERSON] , здійснив авансовий лізинговий платіж і наступні платежі за графіком, у подальшому порушив графік платежів, через що виникла прострочена поточна заборгованість. Згідно із п. 8.4.1. договору у випадку передбаченому пунктом 8.2. загальних умов договору, договір вважається розірваним (припиненим) на 10 (десятий) календарний день з дня надіслання відповідного письмового повідомлення Лізингодавцем на адресу лізингоодержувача. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» у разі прострочення передачі лізингоодержувачу об`єкта фінансового лізингу більш як на 30 календарних днів та за умови, що договором фінансового лізингу не передбачено інший строк, лізингоодержувач до моменту передачі йому об`єкта фінансового лізингу має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця. Для обрахунку строку прострочення не включаються дні, коли лізингоодержувач порушував свої обов`язки за договором фінансового лізингу, що призвело до такого прострочення, а також строк повідомлення лізингодавця лізингоодержувачем про односторонню відмову. У разі якщо лізингоодержувач скористався своїм правом односторонньої відмови від договору фінансового лізингу з підстав, визначених абзацом першим цієї частини, такий договір вважається розірваним з дати, зазначеної лізингоодержувачем у повідомленні про таку відмову, але не раніше дня отримання повідомлення лізингодавцем. У такому разі сторони звільняються від будь-яких зобов`язань за таким договором, у тому числі зобов`язань щодо сплати будь-яких платежів у зв`язку з відмовою від договору фінансового лізингу, а всі кошти (зокрема авансовий платіж), сплачені лізингоодержувачем за договором фінансового лізингу, підлягають поверненню лізингодавцем не пізніше трьох робочих днів, починаючи з робочого дня, наступного за днем отримання ним повідомлення лізингоодержувача про відмову від договору фінансового лізингу. 14.04.2023 позивачем направлене повідомлення про відмову від договору засобами УДППЗ «Укрпошта» (а.с. 29 30). Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» у разі відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу та неповернення лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу на вимогу лізингодавця у строки, передбачені договором фінансового лізингу, вимагати дострокову сплату розміру всіх майбутніх лізингових платежів у частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу та/або законодавством. ТОВ «Авентус Лізинг» 30.03.2023 направило лізингоодержувачеві [PERSON] повідомлення (вих. № АЛ-900 від 29.03.2023) про усунення порушення шляхом добровільної сплати заборгованості станом на 29.03.2023 в сумі 117032,80 грн. - у строк до 23:59 11.04.2023 (а.с. 27 28). Станом на 09.05.2023 (з урахуванням зменшення позовних вимог) заборгованість солідарних боржників складає в частині сплати винагороди лізингодавця складає 69076,30 грн., що видно із акта звірики взаємних розрахунків, який був направлений відповідачам (а.с. 58 64). Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Пунктом 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу. До складу лізингових платежів включаються: 1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу; 2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; 3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором. Пунктом 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингодавець має право стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Добровільно умови договору відповідачі не виконують, про що свідчить виникла заборгованість за договором фінансового лізингу. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов`язань за договором відповідачами, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно заборгованість по винагороді лізингодавця за договором фінансового лізингу № ЧГ-1488 від 21.09.2021 у розмірі 69076,30 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідачів на користь позивача підлягє стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн., по 1342,00 грн. із кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved