Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Смілянської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 36,8 кв. м. та житловою площею - 20,0 кв. м., що належила йому на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Дочірнім підприємством - філією «Смілянська біржа Джі-Пі-Ай» (Товарної біржі «Київська біржа нерухомості Джі-Пі- Ай») 07 вересня 1999 року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом на це нерухоме майно. Проте в нотаріальному оформленні права на спадщину йому було відмовлено з підстав того, що договір купівлі-продажу квартири, на підставі якого спадкодавець набув право власності на квартиру, було зареєстровано на товарній біржі і не посвідчено нотаріально. Посилаючись на ці обставини позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, проте від неї до суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява від представника Смілянської міської ради Зайвенко Л.М. про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи не з`явились в судове засідання то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, висловлену письмово, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 15 грудня 2020 року Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 36,8 кв. м. та житловою площею - 20,0 кв. м. Спадкове майно, на яке позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , належить спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Дочірнім підприємством - філією «Смілянська біржа Джі-Пі-Ай» 07 вересня 1999 року. Вказана квартира, на день смерті спадкодавця, була зареєстрована на його імені на праві приватної власності, підтвердженням чого є відмітка Смілянського виробничого відділку КП «ЧООБТІ», яка міститься на звороті договору купівлі-продажу квартири від 07 вересня 1999 року, а також підтверджується інформаційною довідкою Смілянського виробничого відділку КП «ЧООБТІ» № 178-0 від 14 лютого 2022 року. Постановою від 05 липня 2023 року приватного нотаріуса Леус Н.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом з підстав того, що вказана вище квартира була набута спадкодавцем на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Дочірнім підприємством - філією «Смілянська біржа Джі-Пі-Ай» 07 вересня 1999 року. З повідомлення приватного нотаріуса Леус Н.В. від 20 вересня 2023 року №130/02-14 вбачається, що до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Леус Н.В., 08 лютого 2022 року звернулася [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із фактичним прийняттям спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу №16/2022. 05 липня 2023 року [PERSON] видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що хоч право власності на вищевказану квартиру і зареєстроване за спадкодавцем, але підставою для реєстрації за ним права власності на зазначене нерухоме майно був договір купівлі- продажу, що не був нотаріально посвідчений. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до положень ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги по закону після смерті [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24 січня 1981 року. Статтею 227 ЦК УРСР у редакції, чинній на момент укладення зазначеного договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР у редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року №1956 XII в редакції, чинній на момент укладання договору купівлі-продажі, не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року за № 1952-IV, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до п.1.4-1.5 Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13 грудня 1995 року, державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів (додаток №1), за рахунок коштів власників нерухомого майна. До об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносить, зокрема, і квартири багатоквартирних будинків. Пунктом 6 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб як Додатку №1 до Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, до таких правовстановлюючих документів віднесено договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею. Таким чином, реєстрація Смілянським виробничим відділком КП «ЧООБТІ» за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Дочірнім підприємством - філією «Смілянська біржа Джі-Пі-Ай» 07 вересня 1999 року, а не нотаріусом, станом на 07 вересня 1999 року не суперечило чинному на той час законодавству. Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини і норми права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про те, що вказана вище квартира дійсно належала спадкодавцю [PERSON] на підставі зареєстрованого на товарній біржі договору купівлі-продажу квартири, який був фактично виконаний сторонами, а також відповідно до чинного, на момент його укладення, законодавства зареєстрований у бюро технічної інвентаризації. Однак, у зв`язку з недодержанням при укладенні договору купівлі-продажу квартири нотаріальної форми, позивач як єдиний спадкоємець за законом не може реалізувати свої спадкові права. Тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , підлягають задоволенню. На підставі ст. 128, 153, 227 ЦК УРСР, ст. 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. 15 Закону України «про товарну біржу»,

Outcome: approved