Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 22.02.2022 р. вони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим: з різних причин та поглядів на життя, між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають окремо, між подружжям відсутні нормальні стосунки. Позивач вважає за неможливе збереження шлюбу та просить його розірвати, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, відсутність спільного побуту. Ухвалою суду від 14.08.2023 року позовна заява прийнята та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З письмових матеріалів встановлено, що 22 лютого 2022 р. між сторонами виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтво про шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №03. Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер, разом не проживають тривалий час. Спірне питання регулюється ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу, з`ясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. Подружжя не підтримує шлюбні стосунки та не бажає зберегти шлюб, що свідчить про відсутність підстав для надання строку на примирення. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх спільній дитині, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачана користь позивача слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме 1073,60 грн. судового збору.

Outcome: approved