Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт: що у виданому сільською радою с.Міжріччя Болехівського району Станіславської області, свідоцтві про її, [PERSON] , народження серії [NUMBER] від 30.06.1952 р, де її мамою записана [PERSON] , в дійсності її мамою є [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 81 рік у с.Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області. Мотивуючи свої вимоги, заявник вказує, що вона є рідною дочкою [PERSON] і після її смерті звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте листом нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки виявлено помилки, а саме: в свідоцтві про народження її мама записана [PERSON] , а в свідоцтві про смерть - [PERSON] , а тому їй рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. Ухвалою суду від 22 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року витребувано у завідувача Долинської державної нотаріальної контори Ігнатової Т.О. спадкову справу щодо померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник заявника [PERSON] в судове засідання 23.10.2023 року не з`явився. Надіслав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та заявника. Заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Долинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у\~судове засідання\~будь-якого\~учасника справи\~за умови,\~що його\~належним чином\~повідомлено про\~дату,\~час і\~місце цього\~засідання,\~не перешкоджає\~розгляду справи\~по суті. Вислухавши вступне слово представника заявника, пояснення заявника, пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте не мають відповідних документів, котрі підтверджують кровний зв`язок із померлим, або у цих документах була допущена помилка, яку не можна виправити позасудовим шляхом. Як вбачається із свідоцтва про народження заявника, [PERSON] , народилася [INFO] у с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області. У вказаному\~свідоцтві про\~народження її\~мати зазначена\~як [PERSON] , а у свідоцтві про смерть матір записана як [PERSON] (а.с.6). Після одруження заявник змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.5). Судом встановлено, що за життя мати заявниці [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт на користь дочки [PERSON] . Цей заповіт не змінений і не скасований. Окрім того, за життя нині померлій в якості нерухомості належав земельний пай, землі для ведення особистого селянського господарства та будинок (а.с.7-8;41). [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на належне її майно. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, як єдина спадкоємиця після смерті мами, заявник отримала повідомлення № 400/02-14 від 16 серпня 2023 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заявнику потрібно надати підтверджуючі документи родинного зв`язку між спадкодавцем, а саме, що [PERSON] є мамою [PERSON] (а.с.10). З виписки з погосподарської книги Міжрічанського старостинського округу Калуського району вбачається, що в одному господарстві с. Міжріччя проживали: голова сім"ї [PERSON] , її дочка [PERSON] , зять та онуки. (а.с. 46). Також факт того, що заявниця була дочкою [PERSON] підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Зокрема останні вказали, що в свідоцтві про народження по батькові нині покійна [PERSON] була записана як [PERSON] , згодом її записали по вітчиму [PERSON] . Остання дійсно являлася матір"ю [PERSON] . Отже, вказані докази свідчать про те, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається з роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У п. 1 вищеназваної Постанови Пленуму ВС України роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Для заявниці встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки, вона зможе оформити спадщину, яка відкрилася після смерті її матері. Однак, у зв`язку з розбіжністю у написанні по батькові її матері у свідоцтві про її (заявниці) народження та у свідоцтві про смерть матері, вона позбавлена можливості довести, що [PERSON] є її матір`ю. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. Отже, в ході судового розгляду на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що факт, що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження. Встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. Його встановлення необхідне заявниці для оформлення спадкових прав після смерті матері. З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її спадкових прав, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved