Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] \~про усунення перешкод у спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , та визначення способів участі у вихованні. В обґрунтування позову вказав, що з 30 вересня 2014 року перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2020 року. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з відповідачкою в м. Теплодарі Одеського району Одеської області. Через непорозуміння з відповідачем щодо прийняття ним участі у вихованні дитини, відвідуванні, створення нею перешкод у спілкуванні з донькою, у вересні 2021 року звернувся до Органу опіки та піклування Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області і 22 вересня 2021 року рішенням виконавчого комітету були визначені способи його участі у вихованні доньки, а саме: особисте спілкування І-ІІІ вихідні щомісяця з 17:00 п`ятниці до 17:00 неділі, за його місцем проживання; спільний відпочинок по три дні на осінніх та весняних канікулах (понеділок, вівторок, середа), останній тиждень зимових канікул та на літніх канікулах з 15 червня по 15 липня; необмежене спілкування особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування; в день побачення батько має право забирати доньку з дому або навчального закладу особисто. Однак вказане рішення відповідачка не виконує та переїхала проживати до м.Татарбунари. Посилаючись на вищевикладене, просить зобов"язати відповідача не чинити перешкоди брати участь у вихованні та спілкуванні з донькою та встановити способи участі у її вихованні, визначені за рішенням Органу опіки та піклування Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області від 22 вересня 2021 року. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги і просили їх задовольнити. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали. Відповідач пояснила, що жодних перешкод у спілкуванні позивача з дитиною не чинила, останній приходив до дитини у невизначений час або взагалі не приходив. Крім того, дитина не бажає спілкуватися з батьком. Просила відмовити у задоволені позовних вимог за непідтвердження належними доказами. Представник третьої особи у вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Матеріалами справи встановлено, що з 30 вересня 2014 року сторони перебували у шлюбі, який розірвано за рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2020 року (а.с.8, 10-11). Зміна прізвища відповідача з " [PERSON] " на " [PERSON] " відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 травня 2021 року на підставі актового запису №56 Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - а.с.41. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого за актовим записом №133 від 05 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.7). Дитина проживає разом з матір`ю, на теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Рішенням виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області від 22 вересня 2021 року №106/В-2021 визначено способи участі батька у вихованні доньки, а саме: особисте спілкування І-ІІІ вихідні щомісяця з 17:00 п`ятниці до 17:00 неділі, за його місцем проживання; спільний відпочинок по три дні на осінніх та весняних канікулах (понеділок, вівторок, середа), останній тиждень зимових канікул та на літніх канікулах з 15 червня по 15 липня; необмежене спілкування особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування; в день побачення батько має право забирати доньку з дому або навчального закладу особисто (а.с.12). Вказане рішення не оскаржене сторонами цієї справи, не скасоване, недійсним або незаконним не визнане. Від виконання рекомендацій органу опіки та піклування матір дитини ухиляється, у зв`язку з чим позивач звертався з заявою до ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеські області (а.с.14). Ст.1 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначено контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до\~ст.15 Закону України "Про охорону дитинства"\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Статтею 141 Сімейного Кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст.155 СК України\~батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На підставі ч.1, 2 ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування. Статтею 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі ст.158 Сімейного кодексу України за заявою батька дитини, органи опіки і піклування визначає спосіб участі у вихованні дитини та спілкування із нею того із батька хто проживає окремо. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Законом батьку у рівній мірі з матір`ю гарантоване право на особисте спілкування з донькою. Як вбачається з представленого розрахунку заборгованості по аліментам, виданого державним виконавцем Кілійського РВ ДВС, станом на 14 березня 2023 року позивач має переплату (а.с.15). Останній любить доньку, проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Жодних обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування з малолітньою донькою чи обставин, які б свідчили про таке спілкування батька з донькою, яке б перешкоджало нормальному розвитку дитини або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, судом не встановлено. Відповідачем не доведено того, що батько дитини не має можливості та певного досвіду догляду за дитиною, а також негативного впливу батька на доньку. Вимогами ст.18 Сімейного кодексу України передбачено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Hunt v. Ukraine» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. Між сторонами існують вкрай неприязні стосунки, добровільно вони не можуть досягти згоди щодо участі у вихованні дитини, що позбавляє батька можливості регулярно спілкуватися з малолітньою донькою, а відповідач не в повному обсязі виконує рішення виконавчого комітету Теплодарської міської ради, яким визначено порядок спілкування батька з дитиною. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне усунути позивачу перешкоди в спілкуванні з донькою та її вихованні, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Суд не приймає доводів відповідача про те, що вона не чинить жодних перешкод у спілкуванні позивача з дитиною, оскільки такі спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, на якому остання відмовила у спілкуванні дитини з батьком. Суд також вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити як добровільно, так і в судовому порядку встановлений судовим рішенням у цій справі спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати її інтересам. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved