Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-15 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - адвокат Чайка І.В звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересованими особами в якій вказано [PERSON] , [PERSON] , та просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог вказала, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини необхідне їй для оформлення спадщини у встановленому законом порядку. Зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: - житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 0,5670 га для обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - 1/4 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] , розпорядився належним йому майном та склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося заповів своїй дружині, [PERSON] . У визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори заявниця не зверталася. Однак з 2015 року вона постійно проживала разом зі своїм чоловіком у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить йому на праві власності. Зокрема, проживала разом з ним за вказаною адресою і на день його смерті [INFO] . Оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом з чоловіком [PERSON] за однією адресою у його власному будинку, згідно ст.1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] в порядку, встановленому ст.1270 ЦК України не зверталась. У лютому 2023 року [PERSON] звернулася до Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області з питанням оформлення спадщини за заповітом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Однак отримала відповідь державного нотаріуса Ірпінської державної нотаріальної контори Журавель А.М. за № 83/02-14 від 03.02.2023 року, з якої вбачається, що оскільки на день смерті чоловіка вона була зареєстрована за іншою адресою, відмінною від адреси реєстрації померлого, то це не дає їй можливості скористатися нормою ч.3 ст.1268 ЦК України для оформлення спадщини, а тому було роз`яснено її право на вирішення даного питання у судовому порядку. Спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заведена. Оформити свої спадкові права у державній нотаріальній конторі вона не має можливості, оскільки підтвердити факт її спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини можливо лише відповідним рішенням суду. Інших спадкоємців за заповітом немає. Спадкоємці першої черги за законом, їхні діти: [PERSON] та [PERSON] не претендують на спадщину після смерті батька, а тому спору між ними відносно оформлення спадкових прав не існує. З огляду на те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку становлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем виникла необхідність у вирішенні даного питання у судовому порядку. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 11 квітня 2023 року визначено для розгляду цієї справи головуючого суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою суду від 17 квітня 2023 року відкрито провадження в цивільній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження. 01 червня 2023 року та 02 червня 2023 року заінтересована особа [PERSON] подала заяви, в яких вказала, що вимоги заяви та викладені у ній обставини підтримує, просила її задовольнити та розглянути справу без її участі. 25 червня 2023 року заінтересована особа [PERSON] подав заяву, в якій вказав, що викладені у заяві факти підтримує, просив її задовольнити та розглянути справу без його участі. Представник заявника в судовому засіданні заяву про встановлення факту підтримала, просила її задовольнити з підстав, викладених у ній. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи буди повідомлені належним чином. У судовому засіданні за клопотанням заявника було допитано в якості свідків [PERSON] , [PERSON] . З`ясувавши доводи та аргументи заявника, викладені в її заяві, обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши показання свідків, допитаних у судовому засіданні, суд дійшов таких висновків. Заявник [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 05.10.1979 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 листопада 2021 року, актовий запис №27462. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: - житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 0,5670 га для обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - 1/4 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Викладені обставини підтверджуються: договором дарування будинку, посвідченим 18.11.1998 року державним нотаріусом Бородянської державної нотаріальної контори Середюк П.Т., зареєстрованим у реєстрі за №2-1794; договором дарування земельної ділянки, посвідченим 16.06.1999 року державним нотаріусом Бородянської державної нотаріальної контори Середюк П.Т., зареєстрованим у реєстрі за № 2-2022; державним актом на право приватної власності на землю Серії КВ 00255 від 17.05.1999 року; свідоцтвом про право власності на житло від 15.10.1999 року, виданим відділом приватизації державного житла Залізничного району м. Києва згідно з розпорядженням від 15.10.1999 року за №22981. На випадок своєї смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном та 02 червня 2015 року склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося заповів своїй дружині [PERSON] . Як стверджує заявник, у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори заявниця не зверталася. У лютому 2023 року [PERSON] звернулася до Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області з питанням оформлення спадщини за заповітом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Однак отримала відповідь державного нотаріуса Ірпінської державної нотаріальної контори Журавель А.М. за № 83/02-14 від 03.02.2023 року, з якої вбачається, що оскільки на день смерті чоловіка вона була зареєстрована за іншою адресою, відмінною від адреси реєстрації померлого, то це не дає їй можливості скористатися нормою ч.3 ст.1268 ЦК України для оформлення спадщини, а тому було роз`яснено її право на вирішення даного питання у судовому порядку. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №73797518 від 01.09.2023 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заведена. Відтак, інших спадкоємців за заповітом немає. Оформити свої спадкові права у державній нотаріальній конторі [PERSON] не має можливості, тому звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного її проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем необхідне заявниці, для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.95 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з роз`яснення пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17 та постанові від 01.07.2020 року № 222/1109/17 відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця на час смерті не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом. Так, звернувшись до суду з указаною заявою, [PERSON] стверджує, що починаючи з 2015 року та на час відкриття спадщини [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON] в будинку, за адресою: [ADDRESS] . Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] , які є дітьми заявника та її померлого чоловіка [PERSON] , у поданих заявах до суду підтримали обставини, викладені у заяві [PERSON] . Крім того, з довідки виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 01 березня 2023 року №40 вбачається, що померлий [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] з 18 квітня 2006 року по 30 листопада 2021 року. Згідно акту обстеження житлових умов за адресою [ADDRESS] від 01 березня 2023 року №03/03, складеним старостою Козинцівського старостинського округу [PERSON] та сусідами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які виявили наступне, що дійсно за адресою: [ADDRESS] , власник житлового будинку та житлової ділянки являється [PERSON] , який помер [INFO] , крім власника у даному будинку постійно з 2015 року проживала з ним його дружина - [PERSON] , у тому числі проживала з ним разом на день його смерті [INFO] . Допитаний як свідок [PERSON] повідомив, що він є сусідом подружжя [PERSON] , які проживали разом за адресою за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що знає заявника та її померлого чоловіка давно, близько 10-12 років. Подружжя проживало разом, працювали на городі, хазяйнували, часто до них приїжджали діти. [PERSON] хворів, жінка постійно за ним доглядала. Свідок [PERSON] , який також є сусідом заявника та її померлого чоловіка, вказав, що з подружжям [PERSON] спілкувались понад 10 років. [PERSON] помер 3 роки тому, перед смертю проживав з дружиною [PERSON] за адресою [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] були разом постійно, [PERSON] їздила з села на роботу в Київ, вечером поверталась додому, працювала прибиральницею. До до них періодично приїжджали діти. Відтак, факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Встановлення даного факту необхідне заявнику для реалізації права на прийняття спадщини. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт постійного проживання підтверджується дослідженими доказами, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право.

Outcome: approved