Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором від 18.12.2022 № 4939619 у розмірі 15800,00 грн (далі - кредитний договір-1), за кредитним договором від 10 грудня 2022 року № 11275-12/2022 у розмірі 19500,00 грн (далі - кредитний договір-2), за кредитним договором від 10 грудня 2022 року № 11187-12/2022 у розмірі 19500,00 грн (далі - кредитний договір -3), за кредитним договором від 10 грудня 2022 року № 00-6214489 у розмірі 10920,00 грн (далі - кредитний договір-4); вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.12.2022 між ТОВ «Маніфою» укладено кредитний договір-1; 10 грудня 2022 року між відповідачем та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено кредитний договір-2 та -3; 10 грудня 2022 року між відповідачем та ТОВ «Качай гроші» укладено кредитний договір-4. Правонаступником позикодавців за кредитними договрами є позинав на підставі укладених договорів факторингу. Відповідно до умов кредитних договорів відповідачу надано кредит зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, передбачених умовами кредитного договору. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відтак, у відповідності до ст. ст. 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього. 29 вересня 2023 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 18 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики № 4939619. Відповідно до умов договору відповідачу надано грошові кошти на умовах строковості у розмірі 5000,00 грн зі сплатою відсотків за користування такими та інших платежів, встановленим цим договором. 11 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу № 11-05/2023. Відповідно до умов даного договору клієнт як первісний кредитор відступив право вимоги фактору як новому кредитору, зокрема за кредитним договором від 18.12.2022 № 499619, укладеним між позичальником та відповідачем. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору від 11.05.2023 заборгованість відповідача становить 15800,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 10800,00 грн - заборгованість за відсотками. Відтак, до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав у відповідності до ст. 514 ЦУК України. Суд установив, 10 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 11275-12/2022 (кредитний договір-2). Відповідно до умов договору відповідачу надано грошові кошти на умовах строковості у розмірі 5000,00 грн зі сплатою відсотків за користування такими та інших платежів, встановленим цим договором. Суд установив, 10 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 11187-12/2022 (кредитний договір-3). Відповідно до умов договору відповідачу надано грошові кошти на умовах строковості у розмірі 5000,00 грн зі сплатою відсотків за користування такими та інших платежів, встановленим цим договором. 29 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу № 29062023. Відповідно до умов даного договору клієнт як первісний кредитор відступив право вимоги фактору як новому кредитору, зокрема за кредитними договорами-2 та -3. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору від 29.06.2023 заборгованість відповідача становить за кредитним договором-2 у розмірі 19500,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 14500,00 грн - заборгованість за відсотками; становить за кредитним договором-3 у розмірі 19500,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 14500,00 грн - заборгованість за відсотками. Відтак, до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав у відповідності до ст. 514 ЦУК України. Суд установив, 10 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-6214489. Відповідно до умов договору відповідачу надано грошові кошти на умовах строковості у розмірі 3000,00 грн зі сплатою відсотків за користування такими та інших платежів, встановленим цим договором. 25 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу № 25072023. Відповідно до умов даного договору клієнт як первісний кредитор відступив право вимоги фактору як новому кредитору, зокрема за кредитним договором від 10.12.2022 № 00-6214489, укладеним між позичальником та відповідачем. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору від 25 липня 2023 року заборгованість відповідача становить 10920,00 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 7920,00 грн - заборгованість за відсотками. Відтак, до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав у відповідності до ст. 514 ЦУК України. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитними договорами із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Так, відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, заборгованість відповідача: за каретний договором-1 за період з 11.05.2023 по 31.08.2023 у розмірі 15800,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 10800,00 грн - заборгованість за відсотками за кредитним договором-2 за період з 29.06.2023 по 31.08.2023 у розмірі 19500,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 14500,00 грн - заборгованість за відсотками; за кредитним договором-3 за період з 29.06.2023 по 31.08.2023 у розмірі 19500,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 14500,00 грн - заборгованість за відсотками за кредитним договором-4 за період з 25.07.2023 по 31.08.2023 становить у розмірі 10920,00 грн, з яких 3000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 7920,00 грн - заборгованість за відсотками. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку про те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами-1, -2, -3 та -4 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та становлять всього у розмірі 65720,00 грн, а відтак позов необхідно задовольнити повністю. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved