Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд змінити (зменшити) розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] , згідно з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року по цивільній справі №760/7096/20 на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з 5000 грн щомісячно на частину з всіх видів доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04 грудня 2020 року. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2020 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 5000 грн, починаючи з 17 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. З огляду на зміни, які відбулися в його житті, він змушений звернутись до суду з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів. Вказав, що на його утриманні також перебуває донька [PERSON] , якій з листопада 2021 року він сплачує аліменти у розмірі від усіх видів доходів згідно рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2021 року. Наразі він не отримує доходу, перебуває у пошуку нової роботи. Також значно погіршився стан його здоров`я, він потребує проведення дороговартісного обстеження та лікування. Тому сплата аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 5000 грн щомісячно є для нього непомірно важким тягарем. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 грудня 2022 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 грудня 2022 року вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду. Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до неї була направлена сторонам. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0311332005400, рекомендований лист з додатками було вручено [PERSON] особисто, однак відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. 25 квітня 2023 року та 18 червня 2023 року позивачем подано клопотання про поновлення строку на подання та доручення доказів, в яких [PERSON] просив поновити строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи докази. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, 05 листопада 2013 року. 03 серпня 2020 року Солом`янським районним судом м. Києва у справі №760/7096/20 було ухвалено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 17 березня 2020 року і до його повноліття. Позивач, у позові просить змінити (зменшити) розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] , згідно з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року по цивільній справі №760/7096/20 на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з 5000 грн щомісячно на 1/4 частину з всіх видів доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, покликаючись на те, що розмір його заробітку зменшився, та значно погіршився стан здоров`я. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України Згідно з ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, вони обидва повинні нести обов`язок належного забезпечення своїй дитині належних умов для життя та гармонійного розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч.3 ст.181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст.192 ч.1 СК України) є різними правовими інститутами. Платник аліментів може звернутися з позовом про зменшення розміру аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення його здоров`я. Натомість виключне право обрання того чи того способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), якщо останні вже визначені початково судовим рішенням, належить лише одержувачу аліментів. Як вже встановлено судом, кошти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , за рішенням Солом`янського районним судом м. Києва від 03 серпня 2020 року присуджені до стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісячно. Саме такий спосіб стягнення був обраний матір`ю [PERSON] , як тим із батьків, з ким проживає дитина. А тому, відповідно до ч.3 ст.181 СК України, лише одержувач аліментів має право звернутися з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач як платник аліментів не має права змінювати спосіб стягнення аліментів, який визначений судовим рішенням за вибором одержувача аліментів, при цьому не просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на інший - менший розмір, визначений у твердій грошовій сумі, у задоволенні позову [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів необхідно відмовити. На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові судовий збір покласти на позивача.

Outcome: dismissed