Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-17 00:00:00

У липні 2023 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4715401 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 11000 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту - 02.10.2021, строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит в сумі 11000,00грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] .Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредитні кошти не повернув. 21.06.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 21-06/2022, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 11000,00 грн.- тіло кредиту та 25080,00грн.- нараховані проценти, інфляційні витрати склали 9056,08 грн., 3% річних - 1456,05 грн.Всього сума заборгованості складає 46592,13грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 46592,13 грн., судовий збір у розмірі 2147,20 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився. До суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи в порядку, встановленому ЦПК України. Відзиву на позов не подав, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, 02.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4715401 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 11000 грн., дата повернення кредиту - 02.10.2021,строк кредиту 30 днів, з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору. Відповідно до п.1.5 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.3 договору. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит в сумі 11000,00грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» про перерахування коштів. Відповідно до картки обліку договору, заборгованість відповідача по кредитному договору склала 11000 грн.- тіло кредиту та 25080,00грн.- проценти, всього 36080,00 грн. 21 червня 2022 між TОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 21-06/2022, у відповідності до умов якого TОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає належні TОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1 Договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги заборгованості до боржників переходить від клієнта до фактора в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно додатку № 2 до цього договору. Згідно витягу з реєстру боржників за договором факторингу № 21-06/2022 від 21.06.2022 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 4715401 у загальному розмірі 36080,00 грн. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит у строк, передбачений кредитним договором. Відповідно до\~ст. 1082 Цивільного кодексу України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом." Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору.... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог\~ст. 516 ЦК України. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення, що підтверджується роздруківкою електронного повідомлення від 21.06.2022. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не погасив кредитну заборгованість ні на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», ні на рахунки ТОВ «Авентус Україна». Згідно зі ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно з частиною першою\~статті 530\~Цивільного кодексу\~України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст.\~611\~Цивільного кодексу\~України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку інфляційних витрат та 3-х % річних, наданого позивачем, інфляційні витрати склали 9056,08 грн., 3% річних склали 1456,05 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором від 02.09.2021 становить 46592,13 грн. та складається із: 11000,00 грн. - тіло кредиту та 25080,00 грн. - нараховані проценти, інфляційні витрати склали 9056,08 грн., 3% річних - 1456,05 грн. Відповідач не виконав свого обов`язку передбаченого кредитним договором щодо погашення заборгованості та не спростував вказані розрахунки заборгованості. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредитів відповідачем надано не було. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2147,20 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При цьому суд зазначає, що договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи. Надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу вказаним вимогам не відповідають. Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022; ордер на надання правничої допомоги на підставі договору про надання правової допомоги від 07.07.2022; звіт про надання правової допомоги від 23.06.2023 згідно договору № 07/07-2022 від 07.07.2022; рахунок на оплату по замовленню № 23/06 від 23.06.2023; платіжну інструкцію № 569 від 23.06.2023. Разом з тим, договір № 07/07-2022 від 07.07.2022 не містить відомостей, що правова допомога надається у даній судовій справі, щодо порядку розрахунків зазначено, що оплата за надані послуги складається з суми вартості послуг, зазначених у розрахунку-фактурі. Факт наданих послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги. Як і договір № 07/07-2022 від 07.07.2022, звіт про надання правової допомоги від 23.06.2023, рахунок на оплату по замовленню № 23/06 від 23.06.2023, платіжна інструкція № 569 від 23.06.2023 не містять відомостей, що зазначені послуги були надані та оплачені у зв`язку з розглядом даної справи та/або у зв`язку зі стягненням заборгованості з боржника за кредитним договором № 4715401 від 02.09.2021, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Тобто, договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази не пов`язані з розглядом даної судової справи. Відтак у зв`язку з ненаданням позивачем доказів щодо обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та їх вартості, пов`язаних з розглядом даної судової справи, вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає.

Outcome: approved