Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

31.12.2021 засобами поштового зв`язку до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до [PERSON] про стягнення вартості спожитої електричної енергії за період з 01.04.2018 по 01.01.2019 в розмірі 3 059,04 грн., яка надавалась за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 31.01.2022 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Представник позивача 24.04.2023 подав до суду клопотання про залучення [PERSON] в якості співвідповідача до розгляду справи, мотивуючи тим, що вона є власником квартири за адресою [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 07.03.2018. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 25.04.2023 залучено до участі у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до [PERSON] про стягнення вартості спожитої електричної енергії, у якості співвідповідача - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 26.10.2023 позовна заява Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до [PERSON] за заявою представника позивача залишена без розгляду. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] підтримав. Відповідач [PERSON] повідомила що вона є власником квартири за адресою [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 07.03.2018, але договору про користування електричною енергією не укладала, хоча з березня 2018 проживає в квартирі та користується послугами. Суд, вислухавши осіб в судовому засіданні, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, дійшов таких висновків. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 07.03.2018 відповідачу належить на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на об`єкт нерухомості за [PERSON] зареєстровано 07.03.2018 (а.с. 63-67). ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснює постачання електричної енергії на житловий об`єкт, розташований за зазначеною адресою на підставі договору та відкритого особового рахунку № [NUMBER] , відповідач [PERSON] договір про користування електричною енергією не укладала, обов`язки по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв`язку з чим виник борг у сумі 3059,04 грн. за період з 01.04.2018 по 01.01.2019. \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку заборгованості за період з 01.04.2018 по 01.01.2019 за вищевказаною адресою було спожито електроенергії 1761 кВт. год. на суму 3353,58 грн., 25.08.2018 та 04.12.2018 було сплачено 234,90 грн. та 59,64 грн. відповідно. Заборгованість складає 3059,04 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. \~ \~ \~ \~П. 20 ПКЕЕН визначено розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. \~ \~ \~ \~Згідно з п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~Як передбачено ч. 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії, споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. \~ \~ \~ \~У відповідності ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~В матеріалах справи містить заява представника відповідача, адвоката Шлецер заявити про пропуск позивачем строку позовної давності та застосування наслідків такого пропуску. Але до цього клопотання адвокатом на підтвердження своїх повноважень не надано ані ордеру, ані договору. Відповідачка в судовому засіданні не заявляла про застосування строків позовної давності. Суд зазначає, що пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції (далі Конвенція), яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Відповідно до статті 256 ЦК України,позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України,перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі» (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше регулятивне, друге охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду. Ураховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, необхідно дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Відповідно до статті 257 ЦК України,загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). З матеріалів справи вбачається, що позивач просив стягнути заборгованість, яка виникла з 01.04.2018. До суду позивач звернувся 31.12.2021 засобами поштового зв`язку. 30 березня 2020 року Верховна Рада прийняла закон № 540-IX (набрав чинності 02.04.2020), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину. З урахуванням зазначеного, застосуванню підлягає строк позовної давності, щодо платежів, які мали бути сплачені до 02.04.2017. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved